Справа №601/1265/24
Провадження № 3/601/651/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Клим Т.П., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

встановив:

20 квітня 2024 року о 02:18 год. в м. Почаїв по площі Т.Шевченка, 1 Кременецького району Тернопільської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатор 6820, показник 0.79‰, водій з результатом згідний. Від проходження огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився. Від керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, вину не визнає, вказав, що доказів, що він керував автомобілем немає. Провадження просить закрити.

Відповідно до ст.278 КУпАП, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Таким чином, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім цього, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена наступними належними та допустимими доказами, а саме:

-даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №451147 від 20 квітня 2024 року, який складений у відповідності до вимог статті 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення;

-відеозаписом із нагрудної відеокамери поліцейського, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також процедуру огляду для визначення ступеня алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням газоаналізатора 6820;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківки на алкоголь технічного приладу газоаналізатора 6820 з яких слідує, що водій ОСОБА_1 20 квітня 2024 року перебував в стані алкогольного сп`яніння, - проба тесту позитивна 0.79;

-направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 20 квітня 2024 року, згідно якого огляд в Кременецькій КНП «Кременецька опорна лікарня» м. Кременець, вул. Горбача, 1, для визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з його відмовою;

-розпискою ОСОБА_2 від 20.04.2024, згідно якої вона отримала від працівників поліції автомобіль ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 ;

-свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Alcotest 6820» (повірка дійсна до 12.12.2024) та сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки;

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1952561 від 20.04.2024 про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП до водія застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень;

-постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 19.04.2022, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень передбачених ч.4 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три рок.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно абз. 4 п. 27 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 роз`яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

При накладенні адміністративного стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, ступінь вини, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки його вже позбавлено такого права.

Також, враховуючи вимоги статті 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись частиною 1 статті 130 КУпАП, статтями 33, 40-1, 130, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначити йому стягнення у виді сплати штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Штраф необхідно сплатити за наступними реквізитами: отримувач ГУК у Терноп.обл./Тернопол.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37977599, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0019001, код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок, який необхідно сплатити за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України(ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Суддя: