Справа № 509/7208/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року смт. Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Спічак В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали адміністративної справи, які надійшли з Одеського районного управління поліції №2,відділення поліції №1, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17.11.2024 року інспектором СРПП ВнП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Руснаком Євгеном Олександровичем складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 576132, відповідно до якого 17.11.2024 року о 18:00 за адресою: смт. Овідіополь, вул. Т. Шевченка, 368, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Nissan н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкогольних парів з ротової порожнини, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме в медичному закладі КНП «ООМЦПЗ» ОМР, або від перевірки на місці алкотестером «Драгер», водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи Овідіопольським районним судом Одеської області він був сповіщений під час складання протоколу серії ААД № 576132.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, положенням ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено вичерпний перелік категорій справ, коли присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, у зазначений виключний перелік не входить.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Каракуця проти України, будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді своєї справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення ААД № 576132 від 17.11.2024 року та надані матеріали адміністративної справи, суд приходить до таких висновків:

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, залежно від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, незалежно від того, тверезий водій чи ні. Відмова пройти огляд фактично прирівнюється до визнання своєї провини.

Судом були досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема:

- Пояснення ОСОБА_2 від 17.11.2024 року, з яких вбачається, що він, 17.11.2024 року рухаючись на власному автомобілі в смт. Овідіополь у бік лікарні, помітив автомобіль марки Nissan, що рухався спереду та виїжджав на узбіччя дороги під час руху то з лівого краю, то з правого краю дороги. За ОСОБА_2 їхав його товариш на автомобілі Mercedes, з яким йому вдалося зупинити та заблокувати автомобіль марки Nissan. Після зупинки ОСОБА_2 почав спілкуватися з водієм автомобіля Nissan та за ознаками невнятної промови, запаху алкоголю та фізичного стану водія, який хоч намагався, але навіть не зміг вийти з автомобіля, зробив припущення, що водій автомобіля Nissan перебуває в стані сильного алкогольного сп`яніння. Після цього ОСОБА_2 разом з товаришем зателефонували по номеру 102, повідомили про ситуацію та викликали екіпаж поліції для оформлення відповідних матеріалів. Через деякий час на місце події під`їхав екіпаж поліції, і ОСОБА_2 став свідком того, що працівник поліції запропонував водієві автомобіля Nissan пройти перевірку на стан сп`яніння тестом «Драгер» та проїхати до лікарні для здачі відповідних аналізів, від чого водій автомобіля Nissan відмовився.

- Пояснення ОСОБА_3 від 17.11.2024 року, з яких вбачається, що він, 17.11.2024 року, їхав у смт. Овідіополь разом зі своїм кумом ОСОБА_2 на автомобілі Volkswagen. Вони помітили попереду автомобіль Nissan, який рухався по всій смузі руху, виїжджаючи на узбіччя то з лівого, то з правого краю дороги. Після того, як автомобіль Nissan був зупинений, він побачив, що водій вказаного автомобіля знаходиться у стані сп`яніння, бо від нього йшов різкий запах алкоголю, його поведінка була неадекватною, і він навіть не зміг вийти з автомобіля Nissan. Після цього ОСОБА_3 викликав екіпаж поліції за номером 102. Дочекавшись екіпаж поліції, у присутності ОСОБА_3 працівник поліції запропонував водієві автомобіля Nissan пройти перевірку на стан сп`яніння тестом «Драгер» та проїхати до лікарні для здачі відповідних аналізів, від чого водій автомобіля Nissan відмовився.

- Відеозапис з боді-камери працівника поліції на якому зафіксовані наступні події, що відбулися після приїзду працівників поліції на місце виклику: патруль поліції прибуває до місця скупчення людей, де до поліцейського звертається ОСОБА_1 зі скаргою на те, що невідомі люди не дають йому пройти додому. На це працівник патрульної поліції повідомляє, що, за отриманою інформацією, він керував авто у нетверезому стані, що категорично заперечується ОСОБА_1 , який каже, що він знаходиться без транспортного засобу і йде додому.

Інші особи, які були присутні на місці події, повідомили працівнику патрульної поліції, що бачили, як один чоловік на авто зупинив інший автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Вказані обставини, за даними свідків, були зафіксовані на відеореєстратор чоловіка, який здійснив зупинку автомобіля. ОСОБА_1 веде себе на відео з помірним обуренням, але спокійно та врівноважено, він вільно рухається та не намагається уникати спілкування з працівниками поліції.

Працівник патрульної служби ще раз наполегливо повторює, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані сп`яніння, та його відсторонили від керування інші особи, після чого викликали поліцію. ОСОБА_1 не погоджується з такою інтерпретацією подій працівником поліції, та надає свої пояснення про те, що він був затриманий саме на місці перебування, а його авто знаходиться зовсім в іншому місці. Після чого працівник поліції ще раз безрезультатно намагається переконати ОСОБА_1 в тому, що він керував авто у стані алкогольного сп`яніння.

Після цього працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти тест пристроєм «Драгер», на що ОСОБА_1 зауважив, що він не знаходився за кермом автомобіля, а автомобіль знаходиться в іншому місці. Крім того, ОСОБА_1 повідомив, що він є військовослужбовцем та наразі проходить лікування.

На питання працівника поліції, чи згоден ОСОБА_1 з порушенням, яке полягало в тому, що він керував транспортним засобом у стані сп`яніння, ОСОБА_1 категорично надав негативну відповідь. Він також відмовився від проходження тесту на «Драгер» та, від поїздки до лікаря нарколога до міста Одеси на вулицю Воробйова, 1. Мотиви свого рішення пояснив тим, що він не керував автомобілем, його було зупинено не під час керування транспортним засобом, автомобіль на місці події взагалі відсутній. За потреби він може наступного дня відвідати лікаря нарколога у місті Одесі. Після цього працівник поліції вкотре наполегливо зазначив, що ОСОБА_1 керував авто у стані алкогольного сп`яніння, з чим в черговий раз категорично не погодився ОСОБА_1 . Він пояснив, що у нього взагалі немає автомобіля, власником авто є його дружина, з якою він зараз знаходиться разом. Після даного спілкування працівник поліції розпочав оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та інші матеріали.

З оглянутих відеоматеріалів вбачається що на місці події відсутній автомобіль Nissan н/з НОМЕР_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд критично оцінює пояснення свідків, оскільки вони суперечать відеоматеріалам, що наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, це стосується оцінки стану ОСОБА_1 , який, відповідно до пояснень, перебував у стані сильного сп`яніння за кермом автомобіля Nissan та навіть був нездатний вийти з автомобіля. Також це стосується самої події адміністративного правопорушення, адже згідно з відеозаписом, на місці події відсутній автомобіль марки Nissan, яким нібито керував ОСОБА_1 .

Крім того, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не було відсторонено працівниками поліції від керування вказаним транспортним засобом Nissan н/з НОМЕР_1 шляхом евакуації транспортного засобу, в нього також не було вилучено водійського посвідчення.

Суд враховує, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Отже, встановленню підлягають одночасно дві обставини: керування особою транспортним засобом і перебування особи у стані сп`яніння під час керування (наркотичного чи алкогольного).

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути зупинений співробітниками поліції, в іншому випадку стає незрозумілим, по відношенню до кого проводиться процедура виявлення «нетверезого водія».

Відповідно до матеріалів даної справи, суду не були надані докази керування саме ОСОБА_1 автомобілем Nissan н/з НОМЕР_1 .

За наведених обставин, притягувати ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, було б порушенням принципів законності, зазначених у ст. 7 КУпАП та суперечило б завданням цього Кодексу.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю: за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення /п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП/.

Суд не є стороною обвинувачення, а суду не було надано достеменних доказів винуватості особи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 2 статті 251 КУпАП).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишають місця сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, наявні у справі докази, які безпосередньо досліджені судом у судовому засіданні, не підтверджують факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 251 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Спічак В.О.