Номер провадження 3/201/5108/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Ополинська І.Г., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, які надійшла з Дніпровського районного управління поліції №1 ГНУП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ (нині м. Торецьк), Донецької області, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, працюючого лікарем-хірургом медичного центру - Medical Plaza, маючого статус вимушено переміщеної особи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2024 року близько 15 години 35 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме виражався нецензурною лайкою, чим порушив вимоги чинного термінового заборонного припису стосовно кривдника за п.1, 3 строком на 3 доби від 03.11.2024 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та суду показав, що потерпіла ОСОБА_2 його дружина, з якою у нього 03 листопада 2024 року за місцем їх проживання за адресою: АДРЕСА_2 стався конфлікт, внаслідок чого остання викликала працівників поліції, які по приїзду склали терміновий заборонний припис строком 3 доби, з яким він був ознайомлений. Відповідно до припису він зобов`язаний залишити місце проживання постраждалої особи та не спілкуватися з дружиною. Підтвердив, що в той же день близько 15.30 години він дійсно порушив терміновий заборонний припис та повернувся до місця проживання своєї дружини, з якою спілкувався, проте це відбулося на підставі усного дозволу працівників поліції, яких він викликав з приводу крадіжки його грошових коштів. Пояснити чому саме ці працівники склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за порушення термінового заборонного припису не зміг.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши наявні матеріли справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за викладених в постанові обставинах, повністю знайшла своє підтвердження дослідженими матеріалами справи, у їх сукупності, зокрема, протоколами про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 019737 від 03.11.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 03.11.2024 року, копією термінованого заборонного припису стосовно кривдника серії АА №532864 від 03.11.2024 року відносно ОСОБА_1 , рапортом інспектора СПДН ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 03.11.2024 року.

Таким чином, вважаю, що у справі достатньо доказів, прямо передбачених ст. 251 КУпАП для повного, всебічного і об`єктивного розгляду цієї справи.

Отже, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши надані докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження і в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про надання працівниками поліції йому дозволу відвідати місце проживання постраждалої особи ОСОБА_2 суддя відкидає, як непереконливі та такі, що не підтверджуються жодними доказами, окрім пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та повністю спростовуються наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З урахуванням викладеного, приходжу до переконання, що з метою виховання ОСОБА_1 у дусі дотримання законів України, а так само попередження здійснення ним нових правопорушень необхідно застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, необхідно стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 33, 173-2, 283, 284, 285, 287-289, 299 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.Г. Ополинська