ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/31067/24

Провадження № 3/947/6151/24

18.12.2024 року м. Одеса

Cуддя Київського районного суду м. Одеси Іванчук В.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (протокол серії АБА № 114913 від 23.09.2024 року)

ВСТАНОВИВ:

12.09.2024 року о 10:44 год., в м. Одеса по вул. Варненська, біля будинку № 25/2, водій ОСОБА_1 (далі особа, що притягується до адміністративної відповідальності), керував автомобілем марки «TOYOTA», номерний знак НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002858 від 22.09.2024 року.

За таких обставин особа, що притягується до адміністративної відповідальності порушила п.2.9 «Правил дорожнього руху» України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п.2.9(а) «Правил дорожнього руху» України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 Кучеренко Г.А. заперечував проти протоколу про адміністративне правопорушення, та просив суд закрити провадження у справі, у зв`язку з наступним: на подію від 12.09.2024 року протокол повинен бути складний відповідно до закону, не пізніше 03.09.2024 року, але ніяк не 23.09.2024 року.; в наявному протоколі відсутній підпис ОСОБА_1 , щодо ознайомлення його зі змістом ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, оскільки протокол складався без нього, йому не втручався, у зв`язку із чим порушено право на захист, справедливий суд.

ОСОБА_1 скерував до суду свої письмові пояснення, які по своїй суті являються аналогічними запереченням його представника Кучеренко Г.А., та просив суд закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За клопотанням представника ОСОБА_1 Кучеренко Г.А. в судове засідання були викликані та допитані співробітник поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (складав протокол), які у сукупності, підтвердили факти та обставини викладені у протоколі.

Свідок ОСОБА_2 , працівник патрульної поліції, зазначив, що 12 вересня 2024 року о 10:44 год., під час несення служби на вул. Варненська, біля будинку № 25/2 у м. Одесі, спільно з колегою ОСОБА_4 здійснив зупинку транспортного засобу марки «TOYOTA» з державним номерним знаком НОМЕР_1 . У ході спілкування з водієм транспортного засобу ОСОБА_1 , свідок звернув увагу на явні ознаки, які характерні для стану наркотичного сп`яніння: порушення координації рухів; уповільнені реакції; нечіткість мовлення та неадекватність поведінки. На підставі виявлених ознак, керуючись положеннями чинного законодавства, зокрема п. 2.9 (а) ПДР України та ст. 130 КУпАП, свідок разом із колегою направив водія на медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_3 , співробітник поліції, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, підтвердив, що 12 вересня 2024 року брав участь у документуванні порушення, вчиненого водієм ОСОБА_1 . У процесі складання протоколу ОСОБА_3 звернув увагу на наступні аспекти: Поведінка водія ОСОБА_1 продовжувала демонструвати ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема: уповільненість реакцій, розсіяність уваги та невідповідність відповіді на запитання; Свідок зазначив, що процес складання протоколу було зафіксовано за допомогою технічних засобів відеозапису, що використовуються під час виконання службових обов`язків. Результати медичного огляду, які були отримані після складання протоколу, підтвердили факт перебування водія в стані наркотичного сп`яніння.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на таких фактичних даних:

12.09.2024 року о 10:44 год. у м. Одеса, на вул. Варненській біля будинку № 25/2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «TOYOTA», державний номер НОМЕР_1 . Під час керування автомобілем ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, що було зафіксовано поліцейськими на місці події та підтверджено висновком медичного огляду № 002858 від 22.09.2024 року.

Дії ОСОБА_1 порушили п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, який прямо забороняє керувати транспортним засобом у стані наркотичного чи токсичного сп`яніння. Вказане порушення кваліфікується як адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортом у стані сп`яніння.

Результати медичного огляду, зафіксовані у висновку № 002858, чітко підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння на момент керування транспортним засобом. Медичний висновок, складений уповноваженим лікарем відповідно до чинного законодавства, є належним та допустимим доказом у справі.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений співробітником поліції Новицьким Р., містить детальний опис обставин правопорушення, у тому числі час, місце та характер порушення. Протокол складено відповідно до вимог КУпАП, із належним ознайомленням ОСОБА_1 з його змістом та правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Відеозаписи з місця події та процесу складання протоколу містять візуальні та аудіодокази, які підтверджують наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння, зокрема нечіткість мовлення, порушення координації рухів та неадекватність поведінки. Відеофіксація була здійснена згідно з чинними нормами, і її дані мають доказове значення.

Свідки, співробітники поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у своїх показаннях вказали, що під час зупинки автомобіля вони зафіксували у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння. Свідки також засвідчили, що поведінка водія під час складання протоколу була неадекватною, що підтверджує стан сп`яніння. Їх показання узгоджуються між собою та з іншими матеріалами справи.

Усі зібрані докази висновок медичного огляду, протокол, відеозаписи та показання свідків є належними, допустимими та отриманими у законний спосіб. Вони узгоджуються між собою та у сукупності підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Спростування твердження представника ОСОБА_1 про нібито порушення строків складання протоколу є обґрунтованим як з точки зору норм КУпАП, так і відповідно до Інструкції МВС України, яка регулює порядок оформлення адміністративних матеріалів.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складається уповноваженою посадовою особою безпосередньо після виявлення адміністративного правопорушення. Однак, у випадках, коли для оформлення протоколу необхідно зібрати додаткові докази або провести інші процесуальні дії, складання протоколу може бути відкладено до моменту отримання таких доказів.

У цій справі адміністративне правопорушення мало місце 12.09.2024 року, що підтверджується висновком медичного огляду № 002858, датованим 22.09.2024 року. Висновок є ключовим доказом наявності стану наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а отже, протокол був складений 23.09.2024 року після отримання результатів медичного огляду, що відповідає вимогам закону.

Відповідно до п. 3.2 Інструкції МВС України №1376 від 21.05.2009 року "Про оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення", якщо для підтвердження факту правопорушення потрібен час для отримання результатів аналізів чи інших висновків (наприклад, медичного огляду), складання протоколу допускається після надходження цих документів. Це правило повністю узгоджується з діями співробітників поліції у цій справі.

Протокол був складений через 11 днів після факту правопорушення, що пояснюється необхідністю отримання висновку медичного огляду, без якого складання протоколу було б передчасним та могло б призвести до його скасування через відсутність належних доказів.

Судова практика у подібних справах підтверджує, що строки складання протоколу можуть перевищувати день виявлення правопорушення, якщо це обґрунтовано необхідністю документального підтвердження фактів (висновки медичних оглядів, результати експертиз тощо). Це прямо випливає з вимог ст. 252 КУпАП, яка вимагає встановлення всіх обставин правопорушення до оформлення адміністративних матеріалів.

Протокол про адміністративне правопорушення від 23.09.2024 року складений у повній відповідності до норм ст. 254 КУпАП та Інструкції МВС України №1376. Ствердження представника ОСОБА_1 про порушення строків складання протоколу є юридично необґрунтованими та суперечать як фактичним обставинам справи, так і вимогам законодавства.

Спростування твердження про відсутність підпису ОСОБА_1 та порушення його права на захист

Відповідно до статті 256 КУпАП, у разі, якщо особа, притягається до адміністративної відповідальності, відмовляється підписати протокол або не може бути присутньою під час його складання, у протоколі робиться відповідна відмітка. Важливо зазначити, що це є допустимою процедурною нормою у законодавстві України і не впливає на дійсність самого протоколу.

У даному випадку, у протоколі про адміністративне правопорушення є відповідна відмітка про неявку ОСОБА_1 . Таким чином, протокол відповідає всім вимогам законодавства та є чинним доказом у судовому розгляді.

Згідно зі ст. 63 Конституції України, кожен має право не свідчити проти самого себе. Також відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знати обвинувачення, надавати пояснення, подавати докази, користуватися юридичною допомогою адвоката тощо.

Відеозаписи та показання співробітників поліції, які долучені до матеріалів справи, підтверджують, що ці права були роз`яснені ОСОБА_1 .

Співробітники поліції здійснили належний виклик ОСОБА_1 для участі у складанні протоколу. Це було зафіксовано у відповідних документах та підтверджується відеозаписами. У разі його відмови від підписання протоколу, відповідно до законодавства, протокол складається у його відсутності.

Інструкція МВС України №1376 вказує, що протокол про адміністративне правопорушення можна оформляти без присутності особи, якщо вона була належним чином повідомлена та не з`явилася. Права цієї особи у такому випадку не порушуються, оскільки вона має можливість оскаржити протокол та надати пояснення у судовому розгляді.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, після складання протоколу його копія надається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 та його представник мав можливість ознайомитися з усіма деталями протоколу, його змістом та висловити свої зауваження або заперечення, що й було зроблено в суді.

ОСОБА_1 має право на повноцінний захист у судовому процесі відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також Конституції України. У суді він може надати пояснення, свідчити, подавати докази та клопотання, а також користуватися допомогою адвоката.

Представник ОСОБА_1 має можливість оскаржити будь-які невідповідності чи порушення у складанні протоколу, а суд перевірить усі відповідні обставини справи, матеріали та свідчення.

Твердження представника ОСОБА_1 фахівця у галузі права ОСОБА_5 не порушує законності його складання, а його право на захист було забезпечено відповідно до законодавства України та міжнародних стандартів. Усі необхідні процедури були дотримані відповідно до вимог КУпАП та Конституції України, що спростовує будь-які твердження про порушення прав ОСОБА_1 .

Таким чином, на основі вищезазначених доказів, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, що підтверджує його вину у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

При ухваленні цієї постановити суд також бере до уваги наступне.

Керування транспортним засобом у стані сп`яніння, незалежно від його походження (алкогольного, наркотичного чи іншого), є одним із найбільш небезпечних порушень законодавства України, оскільки створює суттєву загрозу для безпеки дорожнього руху та життя учасників руху. Вплив сп`яніння на психофізіологічний стан водія включає в себе зниження швидкості реакції, погіршення концентрації уваги, спотворення сприйняття дистанції та руху інших транспортних засобів, а також невпевненість у прийнятті рішень у критичних ситуаціях.

Наукові дослідження та практика показують, що водії у стані сп`яніння значно частіше стають причиною дорожньо-транспортних пригод, що призводить до тяжких наслідків смерті, інвалідності та фізичних травм серед пішоходів та інших учасників дорожнього руху. Крім того, втрата працездатності, необхідність тривалого лікування та реабілітації є серйозною соціальною та економічною проблемою для громадян України.

Відповідно до законодавства України, заборона керування транспортними засобами у стані сп`яніння має превентивний характер і спрямована на мінімізацію ризиків у дорожньому русі. Законодавчі норми, встановлені у відповідних статтях КУпАП та інших нормативно-правових актах, визначають обов`язок водіїв проходити огляди на стан сп`яніння та встановлюють відповідальність за порушення цієї заборони. Такі заходи необхідні для забезпечення громадської безпеки та захисту інтересів кожного громадянина України, оскільки вони сприяють дотриманню принципу безпеки руху, мінімізують кількість дорожньо-транспортних пригод та створюють умови для більш ефективного функціонування транспортної системи країни.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.

Враховуючи викладене, а також ступінь небезпеки, викликану тим, що особа, що притягується до адміністративної відповідальності керувала транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння за допомогою технічних засобів, суд вважає, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного,керуючись ст.ст. 268, 279, 280, 283, 284, ч.1 ст. 130 КпАП України, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнути ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на перше січня 2024 року, що складає 605, 60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси Іванчук В. М.