КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/4319/2024
справа №761/3215/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 23 травня 2024 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої головним інспектором відділу розгляду скарг з єдиного внеску управління адміністративного оскарження з окремих питань та єдиного внеску Департаменту оскарження рішень контролюючих органів Державної податкової служби України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,-

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення №82 від 22 січня 2024 року ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу розгляду скарг з єдиного внеску управління адміністративного оскарження з окремих питань та єдиного внеску Департаменту оскарження рішень контролюючих органів Державної податкової служби України, та відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України Про запобігання корупції» (далі - Закон), будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог статті 43 Закону щодо нерозголошення інформації або невикористання в інший спосіб інформації з обмеженим доступом, що стала відома у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень та професійних обов`язків, крім випадків, встановлених законом, в період з 02 травня 2022 року по 09 жовтня 2023 року вчиняла дії: перегляд та аналіз реєстраційних даних платника податків, обліку платежів, перегляд та друк ІКП (індивідуальна картка платника) та інформації щодо податкового боргу, податкових вимог ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з метою отримання інформації про дохід ФОП ОСОБА_2 , який є її сином, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною першою статті 172-8 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-8 КУпАП. Застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 гривень. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, до якої додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначає, що згідно диспозиції частини 1 статті 172-8 КУпАП мотив адміністративного правопорушення може полягати у вчиненні зазначених дій у своїх власних інтересах, проте у протоколі про адміністративне правопорушення №82 не визначену мету та мотив вчинення адміністративного правопорушення. Відтак, судом першої інстанції не встановлено мету та мотив вчинення адміністративного правопорушення.

Матеріали справи не підтверджують наявність у скаржника майнового чи немайнового інтересу, зокрема, який би зумовлювався особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками із сином.

Вказує, що із отриманої інформації не убачається, яким чином отримання інформації з ІКС ДПС "Податковий блок" пов`язано із реалізацією службових повноважень.

Із статті 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції" убачається, що поняття корупційного правопорушення характеризується лише умисною формою.

Вказує, що під час розгляду справи у суді першої інстанції наголошувалось на відсутність достатніх та допустимих доказів, а також їх сукупності для констатації факту використання ОСОБА_1 інформації з ІКС "Податковий блок" у власних інтересах, оскільки метою отримання інформації було дотримання вимог статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" щодо подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вказує, що сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 дій, направлених на незаконне використання в інший спосіб у своїх інтересах податкову інформацію стосовно близької особи, яка стала йому відома у зв`язку із виконанням службових обов`язків.

Зазначає, що отримана інформація не розголошувалась, а була використана виключно для подання та заповнення суб`єктом декларування щорічної декларації, відтак ОСОБА_1 не мала на меті використання цієї інформації у незаконний спосіб, що виключає в діях умислу на розповсюдження отриманої інформації.

Посилається на практику місцевих та апеляційних судів у аналогічних справах.

Зазначає, що не зрозуміло, яку особу притягнуто до відповідальності, ОСОБА_1 , відносно якої складено протокол, чи ОСОБА_1 , відносно якої прийнята постанова.

Мотивуючи наведеним, просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 23 травня 2024 року, постанову скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання за клопотанням ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує таке.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що станом на 01 липня 2024 року на офіційному сайті "Судова влада України" відсутні відомості стосовно ухвалення судового рішення.

Зазначає, що постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 23 травня 2024 року отримана скаржницею особисто 21 червня 2024 року.

З урахуванням дати отримання копії постанови просить суд поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи установлено, що оскаржувана постанова прийнята 23 травня 2024 року.

Відповідно до даних розписки убачається, що копію оскаржуваної постанови від 23 травня 2024 року ОСОБА_1 отримала 21 червня 2024 року (а.с. 136).

Відповідно до відомостей, що містять на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, текст оскаржуваної постанови оприлюднено 09 серпня 2024 року.

За установлених обставин, ураховуючи дату отримання копії оскаржуваної постанови, а також те, що апеляційну скаргу на постанову подано протягом 10 днів з дня отримання її копії, апеляційний суд уважає, що з метою забезпечення права доступу до правосуддя за можливе поновити строк на апеляційне оскарження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Федоренко Д.В. доводи апеляційної скарги підтримав, просив суд її задовольнити.

Прокурор Шкурпело Р.В. проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржувану постанову залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника, думку прокурора, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд робить висновок, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення факту протиправного посягання на права і свободи громадян, встановлений порядок управління тощо, а також доведення наявності в діях (бездіяльності) особи всіх ознак складу адміністративного правопорушення, визначеного диспозицією відповідної статті КУпАП.

Частина 1 статті 172-8 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за незаконне розголошення або використання в інший спосіб особою у своїх інтересах інформації, яка стала їй відома у зв`язку з виконанням службових або інших визначених законом повноважень.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері державного управління, а також у сфері запобігання та протидії корупції.

Предметом правопорушення є інформація, яка стала відома посадовій особі у зв`язку з виконанням нею службових повноважень.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у незаконному розголошенні або використанні в інший спосіб особою у своїх інтересах інформації, яка стала їй відома у зв`язку з виконанням службових повноважень (формальний склад).

Об`єктивна сторона правопорушення може виражатися у таких формах: незаконне розголошення інформації; незаконне використання інформації в інший спосіб.

Суб`єкт даного правопорушення є спеціальним, ним є особи, зазначені у статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу (прямого або непрямого).

Відповідно до статті 43 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, не розголошують і не використовують в інший спосіб конфіденційну та іншу інформацію з обмеженим доступом, що стала їм відома у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень та професійних обов`язків, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання корупції" корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про інформацію" податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України "Про інформацію" за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України "Про інформацію" інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

У статті 9 вказаного Закону визначено, щодо до службової може належати така інформація: 1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; 2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці. Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф «для службового користування».

Отже, відповідальність за частиною 1 статті 172-8 КУпАП настає за умови незаконного (тобто у спосіб, прямо заборонений Законом) розголошення або використання в інший спосіб особою виключно у своїх власних інтересах інформації з обмеженим доступом, що стала їй відома у зв`язку з безпосереднім виконанням своїх службових повноважень, а не отримання та використання будь-якої інформації, яку особа сприймає в процесі здійснення службової діяльності.

Подія та обставини вчинення адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні встановлюються на підставі доказів, які суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення , пов`язаного з корупцією, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу розгляду скарг з єдиного внеску управління адміністративного оскарження з окремих питань та єдиного внеску Департаменту оскарження рішень контролюючих органів Державної податкової служби України, та відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України Про запобігання корупції» (далі - Закон), будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог статті 43 Закону щодо нерозголошення інформації або невикористання в інший спосіб інформації з обмеженим доступом, що стала відома у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень та професійних обов`язків, крім випадків, встановлених законом, в період з 02 травня 2022 року по 09 жовтня 2023 року вчиняла дії: перегляд та аналіз реєстраційних даних платника податків, обліку платежів, перегляд та друк ІКП (індивідуальна картка платника) та інформації щодо податкового боргу, податкових вимог ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з метою отримання інформації про дохід ФОП ОСОБА_2 , який є її сином, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною першою статті 172-8 КУпАП (а.с. 5-14).

Наказом Державної податкової служби України №133-о від 08 лютого 2022 року ОСОБА_1 , з 09 лютого 2022 року переведено на посаду головного державного інспектора відділу розгляду скарг з єдиного внеску управління адміністративного оскарження з окремих питань та єдиного внеску Департаменту оскарження рішень контролюючих органів (а.с. 26).

Згідно посадової інструкції головного державного інспектора, основними посадовими обов`язками є: взяття на контроль та розгляд скарг про оскарження в адміністративному порядку рішень територіальних органів ДПС, крім рішень про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН; перевірка належності до компетенції ДПС питань, порушених у скарзі, дотримання платником податків (єдиного внеску) передбачених законом строків оскарження рішень, а також наявності письмового запиту про продовження (поновлення) строку для подання скарги про перегляд рішення; підготовка проєкту рішення про продовження строку розгляду скарги (за необхідності); витребування від територіальних органів ДПС письмового обґрунтування прийняття рішення, що оскаржується, документів та інформації, необхідних для розгляду скарги по суті; повідомлення платника податків, представників відповідних органів виконавчої влади, Ради бізнес - омбудсмена про час та місце розгляду скарги№ підготовка проєкту рішення за результатами розгляду скарги платника податків; копіювання рішення, прийнятого за результатами розгляду скарги та передання його примірників і копій до служби діловодства для опрацювання та відправлення платнику податків (єдиного внеску), а також для виконання - до територіального органу ДПС; зняття з контролю скарг платників податків (єдиного внеску); аналіз виявлених під час розгляду скарг проблемних питань і надання пропозицій щодо їх вирішення; вивчення та аналіз практики розгляду скарг платників податків; здійснення інформаційного супроводження роботи з питань перегляду рішень територіальних органів ДПС за допомогою ІКС ДПС; виконання інших функцій і процедур, передбачених положенням про відділ (а.с. 37-38).

Згідно пояснювальної записки ОСОБА_1 вона дійсно в період з 02 травня 2022 року по 09 жовтня 2023 року здійснювала перегляд реєстраційних даних платника податків, облік платежів, перегляд та друк ІКП (індивідуальна картка платника) та інформацію щодо податкового боргу, податкових вимог відповідно до Журналу реєстрації подій в ІКС ДПС (моніторинг дій користувачів під час перегляду інформації в Податковому блоці та моніторинг дій користувачів під час перегляду інформації в Системі співставлення) з метою отримання інформації про дохід ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який є її сином, для заповнення та подання щорічної декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Вказала, що не мала впевненості в тому, що зможе отримати дані про дохід від сина і правильно відобразити його в декларації про доходи. У зв`язку з цим в січні, березні, травні, серпні 2023 року дивилась в особовому рахунку сина його дохід і зберігала ці дані для включення в свою декларацію про доходи. Від обов`язку подати декларацію за 2022 рік ніхто не звільняв, відтак ОСОБА_1 подивилась і зберегла дані доходу для правильного заповнення декларації. Збережені дані не використовувала в жодних інших цілях, нікому (в тому числі сину) про них не повідомляла і не показувала (а.с. 39).

Згідно даних висновку щодо вчинення дій посадовими особами ДПС під час роботи із конфіденційною чи службовою інформацією та інформацією про персональні дані платників податків та показників їх фінансово-господарської діяльності, складеного 24 листопада 2023 року заступником начальника відділу контролю за дотриманням антикорупційного законодавства Департаменту з питань запобігання та виявлення корупції Державної податкової служби України Маєвським С., убачається, що за результатом проведеного аналізу інформації, наявних відомостей та документального підтвердження на момент проведення аналізу, встановлено можливе порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року, Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби України, Порядку доступу до інформації в інформаційних, електронних та комунікаційних та інформаційно-комунікаційних системах Державної податкової служби України та наказу ДПС від 21 лютого 2022 року №156 "Про врегулювання потенційного конфлікту інтересів", головним державним інспектором відділу розгляду скарг з єдиного внеску управління адміністративного оскарження з окремих питань та єдиного внеску Департаменту оскарження рішень контролюючих органів ОСОБА_3 .

Наказом Державної податкової служби №156 від 21 лютого 2022 року усунуто головного державного інспектора відділу розгляду скарг з єдиного внеску управління адміністративного оскарження з окремих питань та єдиного внеску Департаменту оскарження рішень контролюючих органів ОСОБА_1 від виконання завдань, вчинення дій, прийняття рішень чи участі у їх прийнятті в умовах потенційного конфлікту інтересів, у тому числі з питань службової діяльності, пов`язаних з фізичною-особою підприємцем ОСОБА_4 , який є її сином (а.с. 27 зворот).

Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 Порядку доступу до інформації в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно-комунікаційних системах Державної податкової служби України, затвердженого наказом Державної податкової служби України №216 від 15 травня 2020 року (далі - Порядок №216), порядок доступу до інформації в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно-комунікаційних системах Державної податкової служби України визначає взаємодію між суб`єктами відносин, пов`язаних із реалізацією повноважень обробки і розпорядження інформацією в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно-комунікаційних системах Державної податкової служби України, умови отримання користувачами можливості обробляти інформацію в системі та правила обробки цієї інформації, а також порядок здійснення контролю за дотриманням вимог Порядку користувачами.

Вина ОСОБА_1 у порушенні Закону України "Про запобігання корупції" підтверджується зібраними доказами у справі у їх сукупності, зокрема даними, що містяться у протоколі № 82 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 22 січня 2024 року; даними висновку щодо вчинення дій посадовими особами ДПС під час роботи із конфіденційною інформацією та інформацією про персональні дані платників податків та показники їх фінансово-господарської діяльності, дані якого містять відомості із Журналу реєстрації подій в ІКС ДПС, щодо перегляду та друку ІКП стосовно фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 та іншими матеріалами адміністративної справи, з яких убачається, що ОСОБА_1 відповідно до підпункту в пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», є особою на яку поширюється дія цього закону, а тому є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, що передбачене частиною 1 статті 172-8 КУпАП.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, суд зазначає про таке.

Доводи апеляційної скарги щодо не зазначення у протоколі №82 про адміністративне правопорушення мети та мотиву вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суд відхиляє, оскільки вимоги до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення викладені у статті 256 КУпАП.

Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З матеріалів справи убачається, що протокол №82 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 22 січня 2024 року відповідає вимогам статті 256 КУпАП, в ньому зазначено суть адміністративного правопорушення, а також інші визначені вказаною нормою чинники.

Щодо посилань скаржниці на те, що метою отримання інформації було дотримання вимог статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" щодо подання декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, апеляційний суд зазначає про таке.

Відповідно до пункту 7.2 Порядку №216 користувач зобов`язаний використовувати інформацію виключно в цілях, передбачених посадовою інструкцією або іншими організаційно-розпорядчим документом органу ДПС.

Пунктом 7.3 Порядку №216 визначено заборону, в тому числі, використовувати інформацію в цілях, не передбачених посадовою інструкцією.

З матеріалів справи убачається та не заперечується ОСОБА_1 факт того, що доступ до інформації здійснено не з метою виконання службових обов`язків, а з метою виконання ОСОБА_1 вимог статті 45 Закону України "Про запобігання корупції".

Наведені ОСОБА_1 доводи не спростовують факту того, що ОСОБА_1 в порушення вимог статті 43 Закону України "Про запобігання корупції" щодо нерозголошення інформації або невикористання в інший спосіб інформації з обмеженим доступом, що стала відома у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень та професійних обов`язків в період з 02 травня 2022 року по 09 жовтня 2023 року вчиняла дії щодо перегляду та аналізу реєстраційних даних платника податків, обліку платежів, перегляд та друк ІКП (індивідуальна картка платника) та інформації щодо податкового боргу, податкових вимог ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з метою отримання інформації про дохід ФОП ОСОБА_2 .

Посилання скаржниці на те, що її не звільняли від обов`язку щодо подання декларації, апеляційний суд відхиляє, оскільки отримання інформації щодо члена сім`ї декларанта має бути здійснено у визначений законом спосіб. Натомість у випадку, якщо член сім`ї суб`єкта декларування відмовив йому у наданні всієї або частини інформації, що повинна бути відображена в декларації, і при цьому самому суб`єкту декларування ця інформація не відома, передбачено обрання у відповідних полях електронної форми декларації позначку «Член сім`ї не надав інформації», тобто відсутність даних щодо доходу члена сім`ї декларанта не унеможливлює виконання обов`язку щодо подачі декларації.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що в постанові місцевого суду зазначено прізвище « ОСОБА_1 », а в протоколі про адміністративне правопорушення « ОСОБА_1 », відхиляються апеляційним судом, оскільки вказане само по собі не свідчить про незаконність постанови місцевого суду, зазначене є опискою, яка підлягає виправленню у визначений законом спосіб.

З огляду на наведене, апеляційний суд робить висновок про те, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не убачається.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 23 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 23 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук