Номер провадження: 33/813/2305/24
Головуючий у 1-й інстанції Тополева Ю. В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Баранівського Вадима Олександровича, потерпілого ОСОБА_2 , та його адвоката Берлізова Євгена Валерійовича

розглянувши апеляційні скарги захисника Баранівського Вадима Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 та адвоката Берлізова Євгена Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2

на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2024 року

встановив:

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2024 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 березня 2024 року, о 20 годині 15 хвилин, за адресою: вул. Овідіопольська дорога, 3Б, м. Одеса, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_1 , не стежила за дорожньою обстановкою, не дотрималась безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, допустила зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz Citan», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду.

В апеляційній скарзі захисник Баранівський В.О., який діє в інтересах

ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Малиновського районного суду

м. Одеси від 14 серпня 2024 року, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За доводами апеляційної скарги під час оформлення матеріалів цієї справи про адміністративне правопорушення, проведення огляду місця події, правоохоронцями не було встановлено свідків ДТП, а саме пасажирів автомобіля «Mercedes-Benz Citan» та не отримано від них пояснень про механізм розвитку подій, про що неодноразово заявлялося правоохоронцям клопотання. Поліцейськими не проаналізовано докази, що містяться у справі, не надано оцінку висновкам експертиз, відеозаписам, унаслідок чого протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено всупереч положенням ст. 62 Конституції України. Під час розгляду справи, сторона захисту зверталася до суду з клопотанням про витребування доказів (відеозапису) з КУ «Центр Інтегрованої системи відеоспостерження та відеоаналітики м. Одеси (центр «077), однак у задоволенні цього клопотання судом було відмовлено. На переконання захисника, оскаржувана постанова винесена судом з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що вплинуло не однобічне та не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, оскільки суд формально підійшов до встановлення обставин справи.

В апеляційній скарзі адвокат Берлізов Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2024 року та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За доводами апеляційної скарги під час розгляду справи суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, не встановивши всі обставини справи та не прийнявши до уваги докази, що містяться у матеріалах справи, допустивши формальний та спрощений порядок розгляду справи, що є порушенням норм процесуального права. Апелянт зазначає, що закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених

ст. 38 КУпАП можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадає під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення. Однак, суд першої інстанції усупереч ст.ст. 245, 280 КУпАП не встановив наявність чи б то відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На думку апелянта, фактичні дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, повністю підтверджують пояснення ОСОБА_2 про обставини ДТП, і дають беззаперечні підстави для висновку про доведеність того, що ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 ПДР, що знаходиться у причинному зв`язку із пошкодженням транспортних засобів. Посилаючись на відеозапис, долучений до апеляційної скарги, який було надано з КУ «Центр Інтегрованої системи відеоспостерження та відеоаналітики м. Одеси (центр «077), зазначає, що водій ОСОБА_2 виконував маневр розвороту з лівої смуги, а ОСОБА_1 , недотримавшись безпечної дистанції в порушенням вимог п. 13.1 ПДР, виїхала на зустрічну смугу, де і відбулося зіткнення.

В апеляційній скарзі апелянт порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що 20 серпня 2024 року представником потерпілого було подано до суду першої інстанції заяву про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії оскаржуваної постанови, 22 серпня 2024 року апелянту було надано можливість ознайомитися з матеріалами справи та вручено копії оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Баранівський В.О. підтримав доводи та вимоги поданої ним апеляційної скарги, заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката Берлізова Є.В., поданої в інтересах потерпілого ОСОБА_2 .

Потерпілий ОСОБА_2 , та його представник - адвокат Берлізов Є.В. підтримали доводи та вимоги поданої ним апеляційної скарги, заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника Баранівського В.О., поданої в інтересах ОСОБА_1 .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, заяву (клопотання) про відкладення розгляду справи на адресу суду не подавала.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, та зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення учасників справи, які приймали участь в судовому засіданні, за доводами апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить таких висновків.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд зауважує про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд повинен у сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та зазначити, з яких підстав подане скаржником клопотання може бути задоволене.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Так, 14 серпня 2024 року судом прийнято оскаржуване судове рішення, тому у відповідності до ст. 294 КУпАП перебіг строку на апеляційне оскарження цієї постанови суду розпочався з 15 серпня 2024 року і закінчився 26 серпня 2024 року.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Як убачається з матеріалів справи, справу розглянуто за відсутності ОСОБА_2 . З матеріалами справи та копію оскаржуваної постанови адвокат Берлізов Є.В. отримав особисто під розписку 22 серпня 2024 року, з апеляційною скаргою звернувся 02 вересня 2024 року, тому апеляційний суд вважає, що наведені апелянтом доводи у якості причин пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, у зв`язку з чим клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Щодо доводів апеляційних скарг.

Закриваючи провадження у справі у зв`язку закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахувавши висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України та постанову Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі №308/8763/15-а зазначив, що при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

З такими висновками суду першої інстанції, апеляційний суд не погоджується, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8цього Кодексу.

Отже розглядаючи справу, суд у порядку черговості зобов`язаний з`ясувати питання про те чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, і лише за сукупності цих двох обставин, вирішувати питання про те чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Разом з цим, судом не дотримано наведених вище вимог ст. 280 КУпАП під час розгляду цієї справи.

Посилання суду на висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07 листопада 2017 року є безпідставним, оскільки такий носить лише рекомендаційно-дорадчий, а не загально-обов`язковий.

Врахування судом висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі №308/8763/15-а є помилковими, оскільки ця справа розглядалася судами за правилами КАСУ, тоді як у межах цієї справи, судом надавалася правова оцінка діям ОСОБА_1 за правилами КУпАП.

За таких обставин, постанова судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2024 року підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про прийняття процесуального рішення, передбаченого

ч.8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд виходить із такого.

Згідно ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Диспозиція вказаної норми статті ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху, указана норма за своєю властивістю є бланкетною, тобто з метою її застосування та врегулювання суспільних відносин, виникає необхідність звернення до нормативно-правових актів, які детально регламентують зазначені правила.

Обов`язки водіїв та пішоходів, а також технічні вимоги до транспортних засобів регулюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року N 1306 (з подальшими змінами та доповненнями) (далі -Правила).

За п. 1.3 вказаних Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п. 1.4).

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п. 2.3 б).

Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п. 12.1).

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п. 13.1).

Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1).

Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку (п. 10.4).

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також інші документи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже тягар доказування на предмет доведеності достатності доказів винуватості ОСОБА_1 , у скоєні інкримінованого адміністративного правопорушення покладено на особу, що складала протокол про адміністративне правопорушення, тобто поліцейського.

Направляючи до суду матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, правоохоронці долучили до неї такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №115063, складеного відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, копію протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_2 , протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схему місця ДТП, пояснення водіїв, пояснення свідка ОСОБА_3 , висновок експерта №241408 та висновок експертного дослідження №ЕД-19/116-24/12128-ІТ.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №115063 від 19 липня 2024 року убачається, що: «16 березня 2024 року о 20:15 год. в м. Одеса, Хаджибейський район, Овідіопольська дорога, 3б, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Tiguan», номерний знак НОМЕР_3 , не стежила за дорожньою обстановкою, не дотрималася безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, допустила зіткнення з автомобілем «Mercedes Citan», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п.п. 2.3 б, 12.1, 13.1 ПДР за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП».

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначила: «свою вину не визнаю, не порушувала вимоги ПДР, що підтверджується висновком № ЕД-19/116/24/12128-ІТ».

До протоколу поліцейськими додано: матеріали ДТП, висновок експерта №24-1804, висновок експерта ЕД-19/116/24/12128-ІТ, відеозаписи з ПВР №230473.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17 березня 2024 року убачається, що поліцейськими зафіксовано наявність на проїзній частині нанесеної смуги горизонтальної розмітки білого кольору №1.3 згідно ПДР, також зафіксовано, що дорожні знаки відсутні. Транспортний засіб «Volkswagen Tiguan» мав такі зовнішні пошкодження деформація передньої правої частини, у іншого автомобіля «Mercedes Citan» були такі пошкодження деформація передньої лівої частини автомобіля (а.с. 16-23).

Зі схеми ДТП, яка додана до матеріалів справи убачається, що вона містить інформацію про графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, відображення транспортних засобів, причетних до ДТП, їх напрямки руху, осип скла, сліди технічної рідини транспортного засобу), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, зазначено ідентифікаційні дані транспортних засобів (а.с. 23). При цьому апеляційний суд звертає увагу, що цей документ не містить інформацію про місце зіткнення транспортний засобів.

З письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих поліцейським убачається, що 16 березня 2024 року приблизно о 21:30 год., рухаючись транспортним засобом, він здійснював маневр повороту на світлофорі біля Селекційного інституту по Овідіопольській дорозі 3б, перебуваючи за кермом автомобіля «Mercedes Citan» н.з. НОМЕР_2 . Раптово відчув удар у водійську сторону з лівого боку. Тимчасово втратив свідомість, коли прийшов до тями побачив, що трапилося ДТП з автомобілем «Volkswagen» за кермом якого була жінка. Удар був дуже потужний, два автомобілі відкинуло приблизно на 5-10 метрів, вони отримали значні ушкодження. Незабаром прибула патрульна поліція та було викликано медичну допомогу (а.с. 21).

ОСОБА_1 , у наданих поліцейським письмових поясненнях зазначила, що 16 березня 2024 року о 21:30 год. вона рухалася на власному транспортному засобі марки «Volkswagen Tiguan», н.з. НОМЕР_3 в напрямку промтоварного ринку «7 км» по Овідіопольській дорозі. З`їхавши з Іванівського мосту та рухаючись вже по Овідіопольській дорозі раптом з виїзду з Селекційного інституту виїхав посеред дороги автомобіль марки «Mercedes» червоного кольору, який перетинаючи дві суцільні смуги дорожньої розмітки намагався здійснити поворот ліворуч або розворот у зворотному напрямку. Оскільки відстань до автомобілю червоного кольору була невеликою, незважаючи на те, що вона натиснула на гальма, уникнути зіткнення не мала можливості. Вона рухалася без перевищення швидкості, приблизно 45-50 км/год (а.с. 27).

Також письмові пояснення правоохоронцям надав ОСОБА_3 , який зазначив, що 16 березня 2024 року приблизно о 21:30 год, він разом зі своєю тіткою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на автомобілі марки «Volkswagen Tiguan», рухаючись по Овідіопольскій дорозі від Іванівського мосту в напрямку промтоварного ринку «7 км». За кермом зазначеного автомобіля була ОСОБА_1 , ОСОБА_4 знаходився на передньому пасажирському сидінні, він сидів на задньому сидінні. З`їхавши з Іванівського мосту, рухалися по Овідіопольській дорозі на зелений сигнал світлофору. З виїзду з Селекційного інституту виїхав автомобіль червоного кольору, який намагався повернути ліворуч, перетинаючи суцільну смугу дорожньої розмітки прямо перед їхнім автомобілем. Його тітка, ОСОБА_1 натиснула на гальма, але у зв`язку з невеликою відстанню не змогла уникнути зіткнення. Він зазнав тілесних ушкоджень у вигляді забою голови та грудної клітини. ОСОБА_1 також зазнала тілесних ушкоджень та була доставлена до лікарні (а.с. 25-26).

З висновку експерта №24-1804 автотехнічного дослідження обставин зіткнення автомобіля «Volkswagen Tiguan» р.н. НОМЕР_3 з автомобілем «Mercedes-Benz Citan»

р.н. НОМЕР_2 убачається, що експерт дійшов наступних висновків:

1.Згідно слідової інформації відображеної в схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 березня 2024 року, пошкоджень на транспортних засобах і кінцевим розташуванням транспортних засобів, встановити на проїзній частині місце зіткнення автомобіля «Volkswagen Tiguan» р.н. НОМЕР_3 з автомобілем «Mercedes-Benz Citan» р.н. НОМЕР_2 у вигляді геометричної точки, не надається можливим, у зв`язку з відсутністю достатньої слідової інформації, що характеризують напрямок та траєкторію руху автомобіля «Volkswagen Tiguan» р.н. НОМЕР_3 та автомобіля «Mercedes-Benz Citan» р.н. НОМЕР_2 , безпосередньо перед зіткненням в момент зіткнення та після зіткнення (відсутні сліди шин). Однак можливо стверджувати, що місце зіткнення автомобіля «Volkswagen Tiguan» р.н. НОМЕР_3 з автомобілем «Mercedes-Benz Citan» р.н. НОМЕР_2 розташовувалося в районі середини проїжджої частини вул. Овідопольська дорога, перед початком осипу уламків скла, які у схемі до протоколу огляду місця ДТП від 16 березня 2024 року позначені позначкою №5.

2.В умовах дорожньо-транспортної пригоди водія автомобіля «Volkswagen Tiguan» р.н. НОМЕР_3 , повинен був діяти відповідно до вимог п.2.3 (б), п.12.1, п.13.1 ПДР України.

3.Розгляд належних дій водія автомобіля «Mercedes-Benz Citan» р.н. НОМЕР_2 , в умовах розвитку даної події, відповідно до вимог ПДР безпредметний, тому що в даній ситуації водій з технічної точки зору є пасивним учасником ДТП, який ніяк не впливав на дії водія автомобіля «Volkswagen Tiguan» р.н. НОМЕР_3 , на якому лежала вся відповідальність за безпеку руху.

4.В умовах даної дорожньо-транспортної ситуації, водія автомобіля «Volkswagen Tiguan» р.н. НОМЕР_3 , мав технічну можливість запобігти даній події шляхом виконання в односторонньому порядку вимог п.п.2.3 (б), п.12.1, п. 13.1 ПДР.

5.Розгляд технічної можливості для водія автомобіля «Mercedes-Benz Citan» р.н. НОМЕР_2 по запобіганню зіткнення з автомобілем «Volkswagen Tiguan» р.н. НОМЕР_3 , в умовах розвитку даної події, є безпредметним.

6.Оцінка дій водія автомобіля «Mercedes-Benz Citan» р.н. НОМЕР_2 по запобіганню зіткнення з автомобілем «Volkswagen Tiguan» р.н. НОМЕР_3 , в умовах розвитку даної події, є безпредметним.

Експерт зазначив, що наявність технічної можливості у водія автомобіля «Volkswagen Tiguan» р.н. НОМЕР_3 , запобігти даної події, дозволяє прийти до висновку про те, що в умовах даної ДТП його дії не відповідали вимогам пп.п.2.3 (б), п.12.1, п. 13.1 ПДР, створювали достатні умови для настання ДТП, і перебували в причинному зв`язку з її настанням (а.с. 30-35).

З висновку експертного дослідження від 08 липня 2024 року №ЕД-19/116-24/12128-ІТ убачається, що за результатами експертного дослідження судовий експерт дійшов наступних висновків:

1.Для заданого комплексу вихідних даних, зазначеного в заяві про призначення експертного дослідження, у даній дорожній ситуації водій автомобіля «Mercedes-Benz Citan» номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2., 10.1 та 10.4 ПДР.

2.Для заданого комплексу вихідних даних, зазначеного в заяві про призначення експертного дослідження, у даній дорожній ситуації водій автомобіля «Mercedes-Benz Citan» номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти зіткнення транспортних засобів, дотримуючись вимог п.п. 10.1 та 10.4 ПДР.

3.Для заданого комплексу вихідних даних, зазначеного в заяві про призначення експертного дослідження, у даній дорожній ситуації водій автомобіля «Mercedes-Benz Citan» номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2., 10.1 та 10.4 ПДР.

4.Для заданого комплексу вихідних даних, зазначеного в заяві про призначення експертного дослідження, у даній дорожній ситуації водій автомобіля«Volkswagen Tiguan» номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до вимог п.п.12.2 та 12.3 ПДР.

5.Для заданого комплексу вихідних даних, зазначеного в заяві про призначення експертного дослідження, у даній дорожній ситуації водій автомобіля «Volkswagen Tiguan» номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_1 не мала технічної можливості запобігти зіткнення транспортних засобів, шляхом застосування екстреного гальмування.

6.Для заданого комплексу вихідних даних, зазначеного в заяві про призначення експертного дослідження, у даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Mercedes-Benz Citan» номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 убачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1 та 10.4 ПДР і його дії, з технічної точки зору, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди. Для заданого комплексу вихідних даних, зазначеного в заяві про призначення експертного дослідження, у даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Volkswagen Tiguan» номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_1 не вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 ПДР, і її дії, з технічної точки зору, не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди (а.с. 48-54).

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Під час апеляційного перегляду учасники справи просили долучити до матеріалів справи відеозапис з КУ «Центр Інтегрованої системи відеоспостерження та відеоаналітики м. Одеси (центр «077), який, зокрема був доданий представником потерпілого до апеляційної скарги (а.с. 116) та захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час апеляційного перегляду справи.

Вказане клопотання задоволено апеляційним судом, оскільки вказаний відеозапис містить інформацію, яка стосується предмету доказування, у витребуванні якого суддею першої інстанції було відмовлено.

Надаючи правову оцінку цьому джерелу доказу, апеляційний суд зауважує, що з вказаного відеозапису, убачається, як за допомогою камери зовнішнього спостереження, зафіксовано момент ДТП, а саме як на зелений сигнал світлофору транспортний засіб (з урахуванням письмових пояснень водіїв транспортних засобів, причетних до ДТП) «Mercedes-Benz Citan» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 рухається у лівому ряді частини дорожнього руху (ближче до суцільної смуги дорожнього руху), однак упродовж певного проміжку часу, продовжуючи подальший рух транспортним засобом, водій цього автомобіля, шляхом здійснення маневру праворуч, змінив ряд дорожнього руху у якому він рухався до цього, зайнявши крайній правий ряд, про що свідчить поданий водієм попереджувальний сигнал (сигнал покажчиками повороту праворуч), а також фактична зміна розташування транспортного засобу на дорожньому полотні. Також з відеозапису убачається, що розташовуючись у зазначеній вище частині дорожнього руху (правому крайньому ряді), виконуючи маневр (поворот) ліворуч, намагаючись перетнути дорожню розмітку 1.3 (згідно протоколу огляду місця ДТП) перетин якої заборонено, згідно вимог ПДР, водій транспортного засобу «Mercedes-Benz Citan» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 розпочав виконувати рух автомобіля у той час, як на відносно незначній відстані позаду нього вже знаходився та рухався у лівому ряді частини дорожнього руху (ближче до суцільної смуги дорожнього руху) автомобіль «Volkswagen Tiguan» номерний знак НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_1 (з урахуванням письмових пояснень водіїв транспортних засобів, причетних до ДТП). Також із сигналів задніх фар транспортного засобу «Volkswagen Tiguan» номерний знак НОМЕР_3 убачається, що з метою уникнення зіткнення транспортних засобів, водій цього автомобілю застосовувала гальмування.

Вказані вище докази, а саме: письмові пояснення ОСОБА_1 ,

ОСОБА_3 , протокол огляду місця ДТП (зокрема інформація про характер та локалізація пошкоджень автомобілів, отриманих унаслідок зіткнення транспортних засобів), схема ДТП, висновок експертного дослідження від 08 липня 2024 року №ЕД-19/116-24/12128-ІТ та відеозапис, що долучений апеляційним судом узгоджуються між собою і свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення та спростовують твердження водіяОСОБА_2 про те, що до моменту ДТП, він починав виконувати маневр повороту ліворуч, знаходячись у крайньому лівому ряді дорожнього руху.

Висновок експерта №24-1804, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, як такий, що суперечить наведеним вище доказам, які узгоджуються між собою.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що предметом судового розгляду у цій справі є відповідність вимогам ПДР України саме дій водія ОСОБА_1 , а не водія

ОСОБА_2 , так як протокол про адміністративне правопорушення, що є предметом розгляду цієї справи, складений відносно ОСОБА_1 , а суд здійснює судовий розгляд лише щодо особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення.

Відтак, апеляційний суд не надає правову оцінку діям ОСОБА_2 на предмет виконання чи б то не виконання ним вимог ПДР у дорожній обстановці, що склалася за участі водіїв транспортних засобів, причетних до ДТП.

З урахуванням викладеного вище, враховуючи відомості, зафіксовані у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемі ДТП, вказаному вище відеозаписі та висновку експертного дослідження від 08 липня 2024 року №ЕД-19/116-24/12128-ІТ, апеляційний суд, доходить висновку, щодо відсутності доказів, які б слугували підтвердження доведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з підстав невиконання вимог п.п. 2.3 б, 12.1,13.1 ПДР, як про те зазначено поліцейськими у протоколі про адміністративне правпорушення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

За вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Зважаючи на те, що докази, долучені правоохоронцями до матеріалів справи не доводять вину ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення, апеляційний суд доходить висновку щодо наявності правових підстав для скасування оскаржуваної постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2024 року та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зважаючи на викладене, відсутні правові підстави для прийняття нової постанови про визнання ОСОБА_1 винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення, як про те просить адвокат Берлізов Є.В., тому подана ним апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

Клопотання адвоката Берлізова Євгена Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Берлізова Євгена Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу захисника Баранівського Вадима Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2024 року скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко