КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 755/8563/24 Апеляційне провадження № 33/824/5478/2024Головуючий у суді першої інстанції - Козачук О.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Оніщука М.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Малюгою Вадимом Миколайовичем, на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 18 вересня 2024 року про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, відомості про РНОКПП відсутні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 18.09.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с.36,37).

Не погодившись з указаною постановою суду захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, а справу закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є незаконною, оскільки відсутній факт керування автомобілем; рапорт працівників поліції про дату і час вчинення правопорушення не є належним доказом; протокол про адміністративне правопорушення не містить дати і часу вчинення адміністративного правопорушення. Відтак, враховуючи, що згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви тлумачяться на користь винної особи, вважає наявними підстави для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі (а.с.38,39).

ОСОБА_1 та/або його захисник у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не сповістили.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Відтак, суд апеляційної інстанції, визнав за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 730080, водій ОСОБА_1 07.05.2024 о 07 год. 50 хв. по бул. Верховної Ради, 16, в м. Києві керував транспортним засобом «Kia Sorento», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою приладу DragerAlcotest 6820, результат тесту позитивний 0,57 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Указані встановлені судом фактичні обставини справи підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), роздруківкою тестеру з результатом 0,57 проміле (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4), розпискою ОСОБА_1 про зобов`язання не керувати транспортним засобом протягом 24 годин (а.с.5), рапортом працівника поліції щодо складення протоколу (а.с.7), а також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських (а.с.8).

Відповідно до пункту 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому згідно положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 особисто підписав протокол, зокрема його підпис міститься також у графі про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також власноруч написав та підписав пояснення: «з адміністративним протоколом згоден».

При цьому, протокол не містить будь-яких інших пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв, докази оскарження у встановленому законом порядку дій працівників поліції за фактом складання протоколу у справі відсутні.

Незначні недоліки допущені при складанні протоколу, зокрема не зазначення дати і часу виявлення правопорушення, усунуті рапортом працівника поліції, в якому указано, що дату і час вчинення правопорушення не зазначено помилково та уточнено, що правопорушення вчинене 07.05.2024 о 07 год. 50 хв. Більш того, про вчинення правопорушення саме у цю дату і час свідчить дата і час складення протоколу, дата і час зафіксовані роздруківкою приладу DragerAlcotest 6820, а також дата і час, що відображаються на відеозаписі відеокамер поліцейських.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо відсутності у протоколі дати та часу вчинення правопорушення не можуть слугувати підставою для висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, оскільки вчинення правопорушення у відповідний день та час підтверджується сукупністю інших наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, установленим статтею 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву у суду не викликає.

Крім того, слід наголосити, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest», ознайомився з його результатом, погодився з ним та підписав роздруківку тесту. Також підпис ОСОБА_1 міститься і в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зокрема у графі «з результатом згоден».

Факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння фіксувався технічними засобами відеозапису - нагрудними камерами працівників поліції, де зафіксовано надання згоди на проведення огляду за допомогою спеціального технічного приладу, порядок проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу та погодження з його результатом.

Отже, як при проведенні огляду так і при складанні протоколу працівниками поліції дотримано визначеного законом порядку.

Доводи апелянта щодо відсутності факту керування транспортним засобом спростовуються відеозаписом і, більш того, факт керування не заперечувався ОСОБА_1 ні під час спілкування з поліцейськими, ні під час проведення огляду на стан сп`яніння, ні під час оформлення протоколу.

Таким чином, наявні у справі докази у їх сукупності цілковито дають підстави для однозначного висновку про те, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки не узгоджуються з фактичними обставинами справи, наявними в ній доказами та вимогами закону.

Відтак підстав для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП не вбачається.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Малюгою Вадимом Миколайовичем - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 18 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Оніщук