Справа №468/1762/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Янчук С.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2024 року до суду надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 197084 від 23.08.2024 року: 22.08.2024 року близько 17:00 год. в АДРЕСА_1 , що являється громадським місцем, гр. ОСОБА_1 виражалася нецензурною лайкою в сторону гр. ОСОБА_2 , внаслідок чого порушила громадський порядок і спокій громадян. Під відео фіксацію на нагрудну бодікамеру ОСОБА_1 відмовилася від дачі пояснень, ознайомленні з протоколом, а так від підпису в ньому.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП не визнала, пояснила, що будь-яких протиправних дій, щодо порушення громадського порядку не чинила. В судовому засіданні пояснила, в протоколі не чітко вказано дату вчинення правопорушення, так як нерозбірливо написано, а також долучений до справи відеозапис не містить відомостей про події 22.08.2024 року о 17.00 годині, а містить відомості про події іншого часового проміжку. Також, вказала, що згідно заяви потерпілого ОСОБА_2 події відбувались за адресою : АДРЕСА_2 , проте розмова відбувалась біля будинку ОСОБА_1 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , і не є громадським місцем. Окрім цього пояснила, що вказане місце перед її домоволодінням, де на достатній відстані немає житлових будинків, не є громадським місцем. Просила закрити провадження по справі на підставі ст.247 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 в засіданні вказав, що 22.08.2024 року ОСОБА_1 , знаходячись біля належного їй домоволодіння в АДРЕСА_1 вчинила хуліганські дії відносно нього, обзиваючи його нецензурними словами, грубо при цьому порушуючи громадський порядок під час намагання вручити повістку її чоловіку. Вважає дії ОСОБА_1 , не правомірними та притягнення останньої до відповідальності за ст.173 КУпАП. Пояснити, чому в заяві написано місце вчинення правопорушення АДРЕСА_2 не зміг, і вважає, що це не є велике порушення, так як будинок АДРЕСА_2 знаходиться поруч із місцем вчинення правопорушення.

Працівник поліції ОСОБА_3 вказав, що був в складі групи, яка виїздила в с. Плющівка Баштанського району за заявою ОСОБА_2 , від 23.08.2024 року. Зібравши матеріали, за вищевказаної заявою потерпілого, ним було складено протокол відносно ОСОБА_1 , за ст. 173 КУпАП. Пояснити, яким чином не співпадають місце вчинення , яке вказано в протоколі ВАД №197084 від 23.08.2024 року та в заяві потерпілого ОСОБА_2 , від 23.08.2024 року, він не може, так як не розуміє , як так трапилося. Також не може пояснити, чому час вчинення правопорушення в протоколі та час зафіксований на відео різний. Недоліки, які вказані в Постанові суду від 21.10.2024 року при поверненні для доопрацювання не усунув, так як з інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення не знайомий.

Дослідивши матеріали справи (протокол про адміністративне правопорушення, заява потерпілого ОСОБА_2 , пояснення свідка ОСОБА_4 , фото таблиця, диск з відеозаписом) суд приходить до наступного.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, у відповідності до вимог ст.245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, відповідно до положень ст.280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

У відповідності з ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Приписи наведеної норми закону повністю узгоджуються з вимогами до складання протоколу про адміністративне правопорушення, наведеними в Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року № 1376 (далі-Інструкції).

Згідно з п. 9 розділу ІІ вказаної Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Відповідно до матеріалів справи при складанні протоколу вказані вимоги закону не були виконані.

Так, в порушення вимог ст. 256 КУпАП та п. 9 розділу ІІ Інструкції в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №197084 від 23 серпня 2024 року невірно вказане місце вчинення правопорушення, за якої складено протокол відносно ОСОБА_1 ..

Невірне зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення такого обов`язкового реквізиту, як «місце вчинення правопорушення», порушує вимоги ст. 256 КУпАП та унеможливлює розгляд такого протоколу по суті.

В судовому засіданні було оглянуто диск з відеозаписами, які долучені до матеріалів справи.

Із запису вбачається, що процедура правопорушення була зафіксована не належним чином.

Так на наданому диску наявний окремий файл, тривалість якого, початок та кінець запису свідчать про те, що правопорушення з невідомих причин фіксувалося на відео не безперервно, та дата та час, що зафіксовано на відео : «22.08.2024 року, 22.04 година», а відповідно до протоколу час вчинення правопорушення 22.08.2024 року о 17.00 годині.

Окрім того не зафіксовано процедуру складання протоколу та дій пов`язаних із цим, зокрема і роз`яснення особі прав, що передбачені ст.268 КУпАП.

З огляду на допущені порушення наданий відеозапис є недопустимим доказом, що наданий поліцією до протоколу, - процедуру фіксації правопорушення слід вважати такою, що відбулася з порушенням вимог ст.266 КУпАП, що відповідно до ч.5 цієї статті свідчить про недійсність такого огляду.

07.11.2024 року до Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області було направлено Лист про забезпечення у судовому засіданні явки учасників справи, та особистої явки працівника поліції, який склав протокол, а також всі наявні докази (фото, відео тощо) до протоколів, проте зазначений Лист було проігноровано, всіх можливих свідків ( працівників ТЦК ), до суду не доставлено.

Недоліки зазначені в постанові Баштанського районного суду 21.10.2024 року, якою протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , та інші матеріали було повернуто на доопрацювання, які усунуті так і не були. Працівник поліції на першому судовому засіданні в залі суду підтвердив, що недоліки дійсно не усувались, так як з інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, він не знайомий.

Так, дії ОСОБА_1 , посадовими особами, якими складено протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ст.173 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №10 «Про судову практику у справах про хуліганство» роз`яснюється, що при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В діях ОСОБА_1 , не вбачається об`єктивної сторони такого складу адміністративного правопорушення, як дрібне хуліганство.

Вказані доводи у сукупності із фактичними обставинами, викладеними вище, доказами, наявними у справі, викликають обґрунтовані сумніви щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні нею дрібного хуліганства, і як наслідок, наявності у її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на наведене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173 КУпАП не є доведеною.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.173, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП - закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в її діях.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: