Провадження № 3/752/9109/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Первушина О.С., в режимі відеоконференції зі свідком ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №827511 від 16.10.2024 року, ОСОБА_2 24.08.2024 року приблизно о 16 годині 55 хвилин, керуючи транспортним засобом - автобус «МАЗ 215069», державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №58А-62 по проспекту Голосіївському в місті Києві, порушив вимоги пунктів 13.1, 15.3 Правил дорожнього руху України, а саме - при здійсненні випередження, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з велосипедом «CYKE ACTIVE», що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, а також тілесні ушкодження ОСОБА_3 , тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_2 свою вину не визнав та показав суду про те, що він дійсно керував автобусом, однак не здійснював зіткнення з велосипедом, а об`їзджав його, після чого почув крик та зупинився, щоб надати допомогу. Зазначив, що вважає, що велосипедист впав через ями на дорозі.

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду про те, що він їхав на велосипеді, після чого відчув сильний удар, однак звідки прийшовся удар він не знає.

Свідок ОСОБА_1 показав суду про те, що він почув звук скрежету та крик, після чого побачив, що від`їзджає автобус жовтого кольору, а на землі лежав велосипедист.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого та свідка, вивчивши матеріали справи, надходжу до наступних висновків.

При вирішенні справ про адміністративні правопорушення суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із учасників дорожньо-транспортної пригоди, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим, і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так, в ході судового розгляду даної справи судом не було встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, враховуючи те, що останній свою вину заперечує, а потерпілий також в судовому засіданні не ствердив обставини, викладені у протоколі, посилаючись на те, що не знає звідки був удар, свідок також безпосередньо моменту ДТП не бачив.

Згідно статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

На підставі викладеного, оскільки суд не наділений повноваженнями вносити зміни до протоколу чи редагувати виклад суті правопорушення, і так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це призведе до порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, суд надходить до висновку про те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому суд надходить до висновку про необхідність у відповідності до вимог ст. 247 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриття провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С.Первушина