Справа № 740/6145/24 Головуючий у 1 інстанції Шевченко І. М.
Провадження № 33/4823/987/24
Категорія - ч.3 ст.172-20 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Котенка А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Котенка А.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20, ст.36 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Справи №740/6145/24 та №740/6146/24 об`єднано в одне провадження та присвоєно справі № 740/6145/24.

Місцевим судом встановлено, що 07 жовтня 2024 року близько 09 год. 15 хв., на території розташування в/ч НОМЕР_1 , у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 виконував службові обов`язки у стані алкогольного сп`яніння; огляд проводився у присутності двох свідків на спеціальному технічному приладі «Алконт U8300», результат огляду - 3,558 проміле.

08 жовтня 2024 року близько 09 год. 15 хв., на території розташування в/ч НОМЕР_1 , у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 виконував службові обов`язки у стані алкогольного сп`яніння; огляд проводився у присутності двох свідків на спеціальному технічному приладі «Алконт U8300», результат - 2,859 проміле.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Котенок А.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду змінити та призначити його підзахисному стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб. Посилається на те, що при накладенні стягнення не враховано стан здоров?я ОСОБА_1 , який має травми, пов`язані з проходженням військової служби, потребує стаціонарного лікування в офтальмологічному відділенні з подальшим переоглядом у КНП «Ніжинська ЦМЛ ім. М.Галицького». Просив урахувати, що ОСОБА_1 має на утриманні дружину та доньку, які є внутрішньо вимушено переміщеними особами, проживають та перебувають на обліку в м. Луцьк та орендують житло. ОСОБА_1 та його родина потребує додаткових матеріальних витрат, оскільки дружина на даний час за станом здоров?я не працює, єдиним доходом родини є матеріальне забезпечення ОСОБА_1 , а тому застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу ставить родину у тяжке матеріальне становище.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Котенка А.П., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Факт учинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, кваліфікація його дій та доведеність вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому висновок місцевого суду в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Сторона захисту не погоджується лише з накладеним місцевим судом на ОСОБА_1 адміністративним стягненням та просить застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Проте, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог захисника, з огляду на таке.

Згідно зі ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція частини 3 статті 172-20 КУпАП передбачає накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Тобто, в даному випадку судом було застосовано найменш суворе стягнення, визначене санкцією вказаної статті.

На переконання апеляційного суду, застосування арешту з утриманням на гауптвахті не буде мати необхідного виховного впливу, позаяк матиме короткострокову дію на правопорушника.

Отже, місцевий суд правильно дійшов висновку, що стягнення у виді штрафу об`єктивно буде необхідним для досягнення мети накладення стягнення, відповідатиме особі правопорушника та характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Посилання захисника на стан здоров`я ОСОБА_1 та його тяжке матеріальне становище враховуються судом, проте не мають істотного впливу на правильність висновків суду щодо необхідності призначення саме такого виду стягнення.

Крім того, частиною 9 статті 294 КУпАП передбачено, що у разі зміни апеляційним судом постанови місцевого суду в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Відповідно до ст.32 КУпАП арешт з утриманням на гауптвахті є більш суворим видом адміністративного стягнення, ніж штраф, тому накладення його призведе до погіршення процесуального становища ОСОБА_1 .

Відтак, апеляційний суд вважає за неможливе змінити постанову місцевого суду та накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті, яке є більш суворим, ніж накладене на нього.

Отже, стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.ст. 33, 36 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.3 ст.172-20 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Котенка А.П. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний