Провадження № 3/193/706/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 грудня 2024 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинець О.В., за участі: секретаря судового засідання Оселедець О.І., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого машиністом ескаватора ТОВ "Криворіжтеплоцентраль", ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ЕПР1 № 136358 від 11.05.2024, складеного інспектором 3 взводу 2 роти 1 батальйону ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області рядовим поліції Макарченком С.М., 25.09.2024 о 09:09 год., водій ОСОБА_1 , керував на 41 км. автодороги Н-11, біля сел. Софіївка Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 2106», н/з НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук та порушення координації рухів, але в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку за що передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав і пояснив, що справді того дня він за кермом автомобіля «ВАЗ-2106», який належав його брату, відвозив свою дружину з м. Кривого Рогу до м. Дніпра у лікарню. Траса була завантажена, у попутному напрямку їхала колона військової техніки і він, не маючи змоги її обігнати, їхав позаду колони. Через певний час його зупинили працівники поліції і стали йому робити зауваження, що він тривалий час їхав за колоною військової техніки, на що він повідомив, що на цьому старому автомобілі йому важко наважиться на обгін, тому він і їхав позаду неї. Під час спілкування, працівники поліції почали підозрювати його у вживанні наркотичних засобів, посилаючись на те, що у нього очі не реагують на світло, порушена координація рухів та тремтять руки, на що він їм відповів, що має травму хребта та стегна, через це у нього порушена хода та тремтять руки, а також хворі очі. Хотів надати їм для підтвердження його стану здоров`я відповідні медичні документи, але поліцейські відмовилися з ними ознайомлюватися. Працівник поліції став вимагати пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні на що він спочатку погодився. Поліцейський повідомив, що для медичного огляду їм треба повертатися з ним до відповідної лікарні у м. Кривому Розі, але стала заперечувати дружина, яка запізнювалася до лікарні у призначений час. Після чого працівник поліції повідомив, що він ( ОСОБА_1 ) може відмовитися від проходження огляду і поліцейський у цьому разі складатиме адміністративний протокол, який не матиме жодних серйозних для нього наслідків, оскільки він після цього може самостійно пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні Кривого Рогу чи Дніпра на протязі 2 годин. Після таких роз`яснень поліцейського він погодився відмовитися від проходження медичного огляду у лікарні і поліцейський склав протокол за порушення п. 2.5. ПДР України. Але у Дніпрі він відповідної лікарні не знайшов, на прийом до лікаря з дружиною вони не встигли, тому повернулися до Кривого Рогу коли вже був вечір. У цьому місті він поїхав до КП «КПНД» ДОР, але вже було пізно, банки не працювали, що б оплатити відповідний медичний огляд, тому він пройшов його через два дні за результатами якого він був тверезий. Наголосив, що він ніколи наркотиків не вживав. Під час керування транспортними засобами у Кривому Розі його раніше вже зупиняли працівники поліції і через ці його «ознаки» постійно супроводжували його до КП «КПНД» ДОР для проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння і завжди за результатом такого огляду були негативні висновки лікарів. Вважає, що працівник поліції діяв неправомірно, оскільки не перевірив його медичні документи та безпідставно йому роз`яснив можливість самостійного проходження медичного огляду у лікарні, тому просив виправдати його у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Вислухавши доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції додано:

- протокол про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 № 136358 від 25.09.2024 (а.с.1);

- направлення на огляд водія до КЗ «Криворізький психологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради від 25.09.2024 (а.с.2);

- постанову, серії ЕНА № 3127066 від 25.09.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.3),

- рапорт працівника поліції від 25.09.2024 (а.с.4);

- довідку про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с.5);

- диск з відеозаписом (а.с.6).

Згідно з п. 12 розділу IІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (надалі Інструкції), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разів вчинення однієї з трьох окремих/самостійних умисних дій особи, зокрема 1) за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів та 3) за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За ознаками відмови на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП вважається закінченим з моменту фіксації відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження такого огляду. Відтак, для виникнення складу цього правопорушення за згаданою ознакою не має значення, що у подальшому цей водій надав суду висновок з самостійного звернення до лікарні за результатами медичного огляду якого він виявився тверезий.

Таким чином, склад цього адміністративного правопорушення передбачає обов`язкову суб`єктивну сторону у формі прямого умислу, тобто у даному випадку суду необхідно встановлювати чи мало місце добровільне волевиявлення водія про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що після того як працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння і висловив вимогу пройти відповідний огляду у лікарні у м. Кривий Ріг. ОСОБА_1 , категорично заперечуючи з висновками поліцейського про наявність ознак наркотичного сп`яніння, пропонував переглянути його медичні документи, які містять діагнози хвороб через які у нього, власне і є це тремтіння рук, нестійка хода, проте працівник поліції, мотивуючи, що він не є лікарем, відмовився ознайомлюватися з його медичними документами. Після чого ОСОБА_1 погодився пройти медичний огляд у лікарні й спитався у поліцейського можливості пройти такий огляд у лікарні м Дніпро, куди він прямував разом зі своєю дружиною до лікарні. На що працівники поліції завірили його, що він має право відмовитись від медичного огляду і у подальшому самостійно може пройти такий огляд впродовж наступних 2 годин у будь-якій лікарні, яка має право проводити такі обстеження, а потім висновок надати в суді на підтвердження того, що він не знаходився в стані наркотичного сп`яніння. Після згоди ОСОБА_1 вчинити саме такі дії, працівники поліції стали складати адміністративний протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, запевняючи ОСОБА_1 у тому, що жодних негативних наслідків цей документ для нього не матиме.

ОСОБА_1 надав до суду копії медичних документів з яких видно, що 27.09.2024 він звертався до КП «КЦРЛ» НСР, де здавав на лабораторне дослідження сечу для виявлення наркотичних речовин. За результатами лабораторного дослідження будь-яких наркотичних речовин в його організмі не виявлено.

Також слід відмітити, щоз наданих ОСОБА_1 суду медичних документів та довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.07.2024 видно, що після проведеного 09.07.2024 огляду ВЛК установлено, що ОСОБА_1 унаслідок побутової травми (2017р.) мав переломаний 6-9,10 грудний відділу хребта, остеохондроз, деформуючого спондильозу, консолідованого оперованого МОС. Перелом верхньої третини правого стегна. Контарктура правого кульшового суглобу. Порушення функції ходи та хребта ІІ-ІІІ ст. Наслідки побутової травми хребта (1991 р.) у вигляді тораколгії, хронічно рецидивуючий перебіг з вираженим стійким больовим м`язово-тонічним синдромом невропатичного болю, вираженими статико динамічними порушеннями. Клиноподібна деформація тіла. Синдром паркінсонізму.

Варто зауважити, що після того як працівник поліції виявив ознаки наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , то він його від подальшого керування транспортного засобу не відсторонив, оскільки ні відеозапис, ні будь-які інші матеріали адміністративної справи таких документів не містять.

Відповідно до п.1,2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Статтею 23 названого Закону регламентовані основні повноваження поліції, серед яких виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень та вживати у межах своєї компетенції заходів для їх усунення (п.2 ч.1 цієї Статті)

Системний аналіз вказаних норм закону, вказує на те, що поліцейський, є представником органу правопорядку і має законом покладені на нього повноваження, у тому числі, з притягнення осіб до адміністративної відповідальності, а тому є очевидним, що звичайний громадянин, яким є ОСОБА_1 , має безумовно коритися його законним вимогам та мати очікувану довіру від нього під час роз`яснення ним норм законодавства, яким він користується під час виконання своїх службових обов`язків.

Між тим, проаналізувавши досліджений відеодоказ, що наданий до матеріалів справи, суддя дійшов висновку, що працівник поліції, який складав протокол, неправильно повідомив ОСОБА_1 про його можливість пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я після складання протоколу про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, не роз`яснивши взагалі останньому наслідків такої відмови, що призвело до виникнення у водія через це хибного сприйняття безкарності таких дій.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суддя дійшов висновку, що згода ОСОБА_1 про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння було зумовлена невірними (оманливими) роз`ясненнями посадової особи порядку та наслідків таких дій, а відтак не можна вважати, що ОСОБА_1 мав добровільне, усвідомлене волевиявлення на висловлювання відмови від проходження такого огляду, інших доказів, які безпосередньо надають суду можливість встановити наявність вини цього водія у вчиненні дій, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не місять, тому суддя доходить висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю події та складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу цього правопорушення.

Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. В. Томинець