ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №645/3279/24 Головуючий 1 інстанції: Мартинова О.М.
Провадження №33/818/1424/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю захисника Ліпчанського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Носенка А.Ю. на постанову Фрунзенського районного суду м.Харкова від 28 серпня 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Судом встановлено, що 27 травня 2024 року о 01 год. 00 хв. в м.Харкові по вул.Краснодарська, 37/1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz G500, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога №1476 КНП ХОР «ОКНЛ», за адресою: м.Харків, вул.Ахієзерів, 18-А, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини

В апеляційній скарзі захисник Носенко А.Ю. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що справа про адміністративне правопорушення розглянута судом з порушенням правил підсудності. Вказав, що працівники поліції не мали законних підстав для зупинки транспортного засобу Mercedes-Benz G500, не роз`яснили ОСОБА_1 права та обов`язки, проводили огляд на стан сп`яніння під час повітряної тривоги. Зазначив, що матеріали справи не містять направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу.Наголосив, що висновок щодо результатів медичного огляду №1476 від 27 травня 2024 року є недійсним, оскільки лікарем порушена процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Посилається на те, що поліцейський не виконав основний обов`язок працівника поліції (не представився перед ОСОБА_1 ); склав рапорт, який не відповідає вимогам Інструкції з оформлення документів у системі МВС України №650 від 27.07.2012 року, не зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Вважає, що на підставі п.6 ст.8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Надані відеозаписи є недопустимим доказом, оскільки не зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та не підписані електронним цифровим підписом.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, пояснення захисника Ліпчанського В.В., який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 602132 від 27 травня 2024 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1476 від 27 травня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; рапорт інспектора роти 5 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП Д.Холоденка; письмові пояснення ОСОБА_1 від 27 травня 2024 року; дані відеозаписів з нагрудних камер поліцейських.

Доводи захисника Носенка А.Ю. про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу Mercedes-Benz G500, державний номерний знак НОМЕР_1 , спростовуються даними рапорту інспектора роти 5 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП Д.Холоденка та даними відеозаписів, з яких вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими на підставі п.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію»(а.с.6, відеозапис export-fcc4h.mp4).

Посилання в апеляційній скарзі на нероз`яснення поліцейськими ОСОБА_1 прав та обов`язків, суперечать даним вищенаведеного протоколу, в якому ОСОБА_1 було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується його особистим підписом, а також відсутністю заперечень з цього приводу у поясненнях (а.с.1).

Доводи захисника Носенка А.Ю. про недійсність висновкущодо результатів медичного огляду №1476 від 27 травня 2024 року через порушення лікарем процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, є безпідставними.

Судового рішення, який спростовує вказаний висновок та підтверджує незаконність дій лікаря ОСОБА_2 при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння, суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисником Носенком А.Ю. не надано, і матеріали справи їх не містять.

Крім того, факт відбору зразків біоматеріалу лікарем в апеляційній скарзі не оскаржується.

Твердження захисника Носенка А.Ю. про те, що на підставі п.6 ст.8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, є необґрунтованими.

Так, у ст.8 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01 травня 1971 року, міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові відповідно національному законодавству не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Конвенція про дорожній рух не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким, на думку авторів конвенції, настає алкогольне сп`яніння.

До того ж, вказана Конвенція не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, який видихається, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у крові - більше 0,2 проміле алкоголю в крові згідно п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи захисника Носенка А.Ю. про незазначення ознак алкогольного сп`яніння в протоколі, не є порушенням вимог ст.256 КУпАП, якою встановлено вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в даному випадку не може бути визнано істотним порушенням, оскільки саме по собі не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження сторони захисту про недопустимість наданих відеозаписів, в якості доказу, через те, що вони не зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та не підписані електронним цифровим підписом, є необґрунтованими.

Зазначені відеозаписи надані відповідними посадовими особами та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказу, що є обов`язковим відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи захисника Носенка А.Ю. про те, що поліцейські не представилися перед ОСОБА_1 , проводили огляд на стан сп`яніння під час повітряної тривоги, склали рапорт, який не відповідає вимогам Інструкції з оформлення документів у системі МВС України №650 від 27.07.2012 року, не приймаються до уваги, оскільки з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, правопорушення було вчинено на території Немишлянського району м.Харкова, який перебуває в межах територіальної юрисдикції Фрунзенського районного суду м.Харкова, а тому доводи захисника Носенка А.Ю. про порушення правил підсудності позбавленні підстав.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Носенка А.Ю. залишити без задоволення, а постанову Фрунзенського районного суду м.Харкова від 28 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня