ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Плавич І.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 164232 від 01.11.2024 року за ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , 01.11.2024 року о 23.26 хвилин, керував електросамокатом, по вул. Мельницька, 18, в м. Одеса, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Alkotest Drager» №7510, відповідно до якого за результатами огляду у ОСОБА_1 , проба позитивна у обсязі 1,24 %.

Згідно протоколу водій ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 не прибув до суду, однак через канцелярію суду надійшло клопотання про закриття провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення. Посилаючись на обставини, що відповідно із запису у протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР 1 № 164232 від 01.11.2024року, щодо події яка мала місце 01.11.2024 року. Відсутній факт керування в цілому ОСОБА_1 відповідним електросамоваром, відсутність законно підстави зупинки в цілому, та взагалі наявність зупинки. В протоколі також зазначено, що ОСОБА_1 своїми діями, керуючи електросамокатом, порушив вимоги п. 2,9 «а» Правил дорожнього руху. Згідно вимог ПДР України, пункт 2,9 «а» є структурною частиною Розділу 2 цих Правил, який, в цілому, має назву: «Обов?язки і права водіїв механічних транспортних засобів» і стосується лише вказаної категорії учасників дорожнього руху. Також звернув увагу суду на те, що електросамокат не є механічним транспортним засобом

Так, відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Частиною 2 ст. 276 КУпАП передбачається можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за місцем проживання правопорушника.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно із диспозицією ч.1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною правовою нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Зазначаючи в протоколі фактичні обставини вчинення, ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ініціатор його складення вказав про порушення ним вимог саме п. 2.9А Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 2,3,4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Пунктом 2.13 Правил визначено категорії транспортних засобів, серед яких наявна категорія А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Разом з тим, пунктом 1.10 Правил визначено, що механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

У Правилах дорожнього руху відсутні визначення «електросамокат», «електроскутер» або «скутер», «електромопед», разом з тим, аналізуючи визначення «транспортний засіб», про те, що електросамокат потужністю електродвигуна до 1 кВТ, яким керував ОСОБА_2 відповідає поняттю механічний транспортний засіб.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 використовував електросамокат, як транспортний засіб, останній, повинен був керувати транспортним засобом, рухаючись дорогами загального користування з додержанням вимог Правил дорожнього руху, проте, на нього як водія електросамоката, водія велосипеда та подібних ним транспортних засобів, заборони, передбачені ст. 130 КУпАП, не розповсюджуються.

Визначення поняття водія наявне у п. 10.1 Правил. Так, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

З урахуванням наведеного, не може вважатися водієм в розумінні Правил, особа, що керує транспортним засобом з електродвигуном потужністю до 3 кВт, так як у такої особи відсутній обов`язок в отриманні відповідного посвідчення водія категорії А1. При цьому, транспортний засіб з електродвигуном потужністю до 3 кВт не підпадає під жодну з категорій, що визначена у п 2.13 Правил та не може вважатися транспортним засобом, що віднесений до категорії А1.

Пунктом 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія, затвердженого постановою КМУ від 08.05.93 N 340, передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, поділяються на такі категорії, зокрема, "А1" - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун із робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів чи електродвигун потужністю до 4 кВт.

Так, згідно протоколу ЕПР 1 № 164232 від 01.11.2024року , який залучений до матеріалів адміністративної справи зазначено, Огляд проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Alkotest Drager» №7510, відповідно до якого за результатами огляду у ОСОБА_1 , проба позитивна у обсязі1,24 % , згідно чек Драгеру від 01.11. 2024 року.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v.Russia заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабул адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинуваченні самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Більш того, Європейський суду з прав людини прирівнює справи про адміністративні правопорушення до кримінальних справ, оскільки вони ідентичні за своєю природою і різняться тільки за ступенем суспільної небезпеки.

Європейський суд з прав людини у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства; вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», є важливим для постановлення справедливого рішення.

Відповідно до висновків, які викладені у рішенні ЄСПЛ у справі "Кобець проти України1 від 14.02.2008року та у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проті України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом"; таке доведення може випливати з співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) відповідно до вимог ст.ст. 278, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильною вирішення справи по суті.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складанні протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

В правовій позиції, висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року № 489/4827/16 вбачається, що свідчення службової особи - інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначене систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається де адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Визначальними для кваліфікації діяння за ст.130 КУпАП, є не тільки факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, а й встановлення спеціального суб`єкта такого адміністративного правопорушення, оскільки суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій.

До суду було надано матеріали, які на думку Управління патрульної поліції в Одеській області, підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 164232 від 01.11.2024року, в якому міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, чек Драгер, відеозапис.

Окрім того, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази спростовують вину ОСОБА_1 згідно відео наданим працівниками поліції, відсутній факт керування ОСОБА_1 електросамокатом та факту його керування, а в цілому відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

З огляду на викладене, оскільки та відсутності належних та достовірних доказів, суд вважає за необхідне провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9-11, 130, 221, 247, 252, 266, 283, 284 КУпАП, суддя

УХВАЛИВ:

Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: І.В. Плавич