Провадження № 3/344/6562/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк І.П., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН невідомий, за ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом, повторно протягом року керував транспортним засобом, за наступних обставин.

Так, 01 жовтня 2024 року о 01 год. 10 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Галицька, 111, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами від 29.062023 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області терміном на 5 років, повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в черговий раз в судове засідання не з`явився, однак в належний спосіб повідомлявся судом про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується також і розпискою яка міститься матеріалах справи. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до вимог ст.129 Конституції України, ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість дізнатись про визначений час розгляду. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, відтак така поведінка ОСОБА_1 свідчить про неналежне виконання своїх обов`язків, а зрив судового засідання лише сприяє тяганині у справі.

Суд приймає до уваги, що зі змісту матеріалів провадження вбачається, що протокол про адміністративні правопорушення було складено за участі ОСОБА_1 , що свідчить про те, що останній був обізнаний про те, що в провадженні Івано-Франківського міського суду перебувають на розгляді матеріали провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 за період часу з жовтня по грудень 2024 року мав об`єктивну можливість організувати ефективний захист своїх інтересів в суді та прибути в одне із призначених судових засідань, однак не приймав заходів для цього.

За таких обставин, керуючись ст.268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно з п. 2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою.

Так, в протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 5 ст. 126 КУпАП, за якою складено протокол.

Матеріали провадження також не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 126 КУпАП, повністю доведена:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№140338 від 01 жовтня 2024 року відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом, повторно протягом року керував транспортним засобом;

- довідкою інспектора ВАП старшого лейтенанта поліції І.Ломович, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Інформаційного порталу Національної поліції станом на 01.10.2024 року посвідчення водія не видавалося;

- - довідкою старшого інспектора ВАП старшого лейтенанта поліції І.Ломович, з якої вбачається, що 07.06.2023 року керував повторно транспортним засобом не маючи права керування транспортними засобами, про що був складений протокол ААД № 492125 за ч. 5 ст.126 КУпАП, та рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області №189/1125/23 від 29.06.2023 року накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років; 25.01.2024 року керував транспортним засобом не маючи права керування транспортними засобами повторно протягом року, про що був складений протокол ААД 709665 за ч.5 ст.126 КУпАП, та рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області №599/274/24 від 26.02.2024 року накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років; 26.07.2024 року керував транспортним засобом не маючи права керування транспортними засобами та будучи позбавленим права керування про що була винесена постанова серії ЕНА № 2686793 за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн.;

- долученим відеозаписом, який відтворено під час розгляду справи, згідно з яким ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а також іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Таким чином дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд враховує положення ст. 30 КУпАП, а також правовий висновок Верховного Суду від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, відповідно до якого особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Суд наголошує на тому, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення водія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання (аналогічна думка викладена в постанові Верховного Суду від 04.09.2023 справа № 702/301/20).

Отже, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, суд вважає, що для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

В той же час будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 підлягає звільненню від судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», - матеріали справи не містять.

Керуючись ч. 5 ст. 126, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 605 гривень 60 копійок судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іванна КОВАЛЮК