Справа № 129/3199/24
Провадження по справі № 3/129/1280/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2024 року м. Гайсин

Суддя Гайсинського районного суду Вінницької області Дєдов С.М., розглянувши матеріали, які надійшли із Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, -

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 770667 від 29.09.2024 р., ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що він 29.09.2024 р. о 01:24 год. по вул. 1-го Травня в м. Гайсині Вінницької області, керував автомобілем «Volkswagen Sharan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу працівника поліції відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, подав до суду письмове пояснення, в якому свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та заперечив, а також пояснив, що він, ОСОБА_1 , 29.09.2024 р. о 01:24 год. по вул. 1-го Травня в м. Гайсині Вінницької області, не керував автомобілем «Volkswagen Sharan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а вимоги поліцейських були незаконні та безпідставні.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокат Калина О.Б. подала до суду клопотання про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1) ч. 1 ст.247 КУпАП. Вказане клопотання обгрунтоване тим, що 08.10.2024 року заступником начальника ВВГ Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Олександром Маценком, до Гайсинського районного суду Вінницької області був направлений адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вказані матеріали містять: протокол серії ААД №770667 від 29 вересня 2024 року, складеного поліцейським СРПП Гайсинського РУП сержантом поліції Стецьком Валерієм Анатолійовичем, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.09.2024 р., рапорт поліцейського СРПП Гайсинського РУП Валерія Стецька від 02.10.2024 р., однак, слід зазначити, що надані до суду докази на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення є недопустимими, з огляду на наступне.

Положення ч.1 ст.256 КУпАП передбачають зміст протоколу про адміністративне правопорушення, із зазначенням обов`язкових відомостей, які мають бути вказані в протоколі в разі його складання, зокрема, серед іншого, обов`язково має бути зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Разом з тим, згідно з положеннями Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 (далі Інструкція №1395), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МВС від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція №1452/735), ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При цьому, згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №770667 від 29 вересня 2024 року, складеного поліцейським СРПП Гайсинського РУП сержантом поліції Стецьком Валерієм Анатолійовичем, останній вказує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому всупереч положенням Інструкції №1395, не зазначив жодної ознаки алкогольного сп`яніння, які передбачені Інструкцією №1452/735, від 09.11.2015.

Крім того, в протоколі зазначено, що Від проходження освідування відмовився згідно чинного законодавства. Однак, норми КУпАП не містять такого визначення як освідування, оскільки освідування - це слідча (розшукова) дія, яка передбачена положеннями ст.241 КПК України та яка відповідно не застосовується до норм КУпАП, щодо осіб які притягуються до адміністративної відповідально сті.

Вказане свідчить про те, що поліцейський СРПП Гайсинського РУП сержант поліції Стецько Валерій Анатолійович при складанні протоколу не дотримався положень передбачених ч.1 ст.256 КУпАП, а саме не належним чином зазначив суть адміністративного правопорушення, що потягнуло за собою неправильний виклад фабули.

Згідно п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

В матеріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, в порушення вищевказаної інструкції, долучено відео, з якого вбачається, що відеозйомка велась не безперервно, що підтверджується наявністю однієї вирізаної частини відеозапису, при цьому зображено лише спілкування сторонньої жінки з поліцейськими, разом з тим, відсутні будь-які відомості, які стосуються безпосередньо ОСОБА_1 , так як на доданому відео останній взагалі відсутній. Таким чином, до суду надано відеозапис, який не стосується положень викладених в протоколі, крім того, відеозапис містить втручання сторонніх осіб.

Разом з тим, ще однією підставою визнання недопустимості та неналежності доказу у вигляді долученого відеозапису є по-перше: відсутність відомостей зафіксованих на відео щодо факту керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом; по-друге: відсутність відомостей щодо пропозиції ОСОБА_1 в передбаченому законом порядку про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; по-третє: відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я. При цьому, з доданого до матеріалів справи відео взагалі не вбачається присутність ОСОБА_1 в день події.

Крім того, в протоколі зазначено, що додається відео з бодікамери, при цьому відсутнє посилання на конкретний технічний пристрій, за допомогою якого велась відеофіксація вказаних в протоколі подій. В даному випадку це є важливим, оскільки до матеріалів справи долучений відеозапис який не стосується адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .

До матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.09.2024, однак, звертаю увагу суду на те, що в додатках до протоколу дане Направлення не значиться, що вказує на фальсифікацію матеріалів справи.

Крім того, відповідно до змісту вищезазначеного Направлення, а також долученого до матеріалів справи Рапорту поліцейського СРПП Гайсинського РУП Валерія Стецька від 02.10.2024 р., зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, однак всупереч вимогам положень ст.266 КУпАП, Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, Інструкції №1395 від 07.11.2015 жодної ознаки алкогольного сп`яніння не вказано.

Відповідно до пункту 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена в тому числі за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, положення Інструкції №1452/735 передбачають що, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Разом з тим, згідно з положеннями ст.266 КУпАП, та Інструкції №1395, передбачено, що у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису, поліцейський залучає двох свідків, які засвідчують факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відсутній відеозапис який би засвідчував факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, крім того, поліцейськими при складанні протоколу, у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису, не було залучено свідків, що означає не дотримання поліцейськими передбаченого КУпАП та Інструкцією №1395 порядку, щодо оформлення відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку надані до суду матеріали справи, отримані із порушенням норм чинного законодавства, зокрема, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, Інструкції №1395 від 07.11.2015, положень статтей 266, 256 КУпАП.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності - постанова Івано-Франківського апеляційного суду від 03 листопада 2023 року по справі №346/4349/23.

У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Оскільки інші кодекси України, зокрема Кримінальний процесуальний кодекс України, містить відповідні правові норми, тому при розгляді даного питання підлягає застосуванню аналогія закону.

Європейський суд з прав людини Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладення у виді штрафу чи обмеження у користування водійськими правами, підпадають під визначення кримінального обвинувачення. Позбавлення права управління транспортним засобом також розглядається Європейським судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і здійсненні діяльності (рішення Європейського суду з прав людини Маліге проти Франції від 23 вересня 1998 року). Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так у рішенні суду Енгель та інші проти Нідерландів були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: критерій національного права, який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; критерій кола адресатів відповідно до якого правопорушення повинен розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; критерій мети та тяжкості наслідків за змістом якого вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема Лутс проти Німеччини, Гурепка проти України, Лучанінова проти України та інших.

Наведене робить можливим застосування за аналогією норм закону України про кримінальну відповідальність при вирішенні питань, які напряму не врегульовані Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.86 КПК України:

- доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

- недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

З огляду на викладене, наданий до суду протокол серії ААД №770667 від 29 вересня 2024 року; відеозапис; Направлення на огляд водія від 29.09.2024 р; Рапорт поліцейського СРПП Гайсинського РУП Валерія Стецька від 02.10.2024 р. є неналежними та недопустимими доказами, оскільки вказані матеріали складені з порушенням норм чинного законодавства, крім того містять інформацію, яка не відповідає дійсності та нічим не підтверджена.

З урахуванням пояснень захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Калини О.Б., досліджених доказів та вимог закону визнаю за необхідне справу закрити з таких міркувань.

Відповідальність водія транспортного засобу за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, лише за відмову пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння і тільки за умови дотримання працівниками поліції визначеної законом процедури.

Згідно із нормативно-правовим актом, який на даний час в Україні регламентує порядок, питання та особливості щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння - Інструкція про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.11.2015 р. (далі Інструкція), визначено, що п. 6 розділу ІІ цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться в присутності двох свідків; не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно з положеннями ст.266 КУпАП, та Інструкції №1395, передбачено, що у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису, поліцейський залучає двох свідків, які засвідчують факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КУпАП.

Згідно із ст. 280 КУпАП суди при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Розглядаючи дану конкретну ситуацію і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на даний випадок, Суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, йому пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку Судом враховується, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.

Досліджуючи та оцінюючи надані у справі докази суд дійшов таких висновків.

Доданий до протоколу файл на DVD-R диску із відеозаписами, є неналежним та недопустимим, оскільки ця відеозапис не містять доказів керування ОСОБА_1 автомобілем «Volkswagen Sharan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 29.09.2024 р. о 01:24 год. по вул. 1-го Травня в м. Гайсині Вінницької області, не містить відомостей щодо пропозиції ОСОБА_1 в передбаченому законом порядку про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не містить відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я, при цьому, з доданого до матеріалів справи відео взагалі не вбачається присутність ОСОБА_1 в день події, крім того відеозйомка велась не безперервно, що підтверджується наявністю однієї вирізаної частини відеозапису, при цьому зображено лише спілкування сторонньої особи з поліцейськими, разом з тим, відсутні будь-які відомості, які стосуються безпосередньо ОСОБА_1 , так як на доданому відео останній взагалі відсутній, таким чином до суду надано відеозапис, який не стосується положень викладених в протоколі, крім того, відеозапис містить втручання сторонніх осіб.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №770667 від 29 вересня 2024 року, зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому всупереч положенням Інструкції №1395, не зазначено жодної ознаки алкогольного сп`яніння, які передбачені Інструкцією №1452/735, від 09.11.2015 р.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний достатнім і належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №770667 від 29.09.2024 р. відхиляється судом як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнає та заперечує свою винуватість у скоєнні ним вказаного адміністративного правопорушення, наполягав на його невинуватості; враховуючи те, що суд встановлює наявність чи відсутність події і складу адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи виключно на підставі доказів, а обов`язок щодо збирання доказів покладається виключно на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а доданим до матеріалів справи документам надана оцінка як неналежним та недопустимим доказам, а матеріали справи не містять інших беззаперечних, достатніх, допустимих, достовірних доказів про те, що ОСОБА_1 29.09.2024 р. о 01:24 год. по вул. 1-го Травня в м. Гайсині Вінницької області, керував автомобілем «Volkswagen Sharan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, але від проходження у встановленому законом порядку огляду для водія на стан сп`яніння відмовився, то за таких обставин, суд приходить до переконання про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно останнього підлягає закриттю на підставі п.1) ч. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. п. 1 ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП,

Постановив:

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1) ч. 1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: