"17" грудня 2024 р. Справа № 363/5787/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., розглянувши матеріали, які надійшли до суду із Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 130 та статтею 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2024 о 14:12 у с. Старі Петрівці по вул. Князя Святослава, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «LEXUS GX460», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом «KIA», державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 . Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальний збиток. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив пункти 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно статті 124 КУпАП.

Також, 03.11.2024 о 15:40 у с. Старі Петрівці по вул. Князя Святослава, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «LEXUS GX460», державний номерний знак НОМЕР_1 , та після скоєного ДТП за його участі, до проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння вживав алкогольні напої. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою «ALKOTEST DRAGER», результат огляду позитивний 1,97 проміле, огляд проводився в присутності двох свідків. Вказаними діями водій

ОСОБА_1 порушив пункт 2.10 (є) Правил дорожнього руху України за що передбачена адміністративна відповідальність згідно із частиною четвертою статті 130 КУпАП.

Правила, встановлені статті 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, а тому суд вважає за необхідне об`єднати адміністративні справи для спільного розгляду.

У судові засідання, призначені на 22.11.2024 та 17.12.2024, ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання на вказану у протоколі адресу його місця проживання судової повістки про виклик до суду, а також, відповідно до заяви ОСОБА_1 про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою смс-повідомлення, шляхом надсилання судової повістки на вказаний ним мобільний номер телефону, які йому було доставлено 08.11.2024 та 22.11.2024. Додатково, ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд справи, шляхом розміщення на сайті Вишгородського районного суду оголошення про його виклик до суду на 17.12.2024. Крім цього, як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення, він повідомлений, що розгляд справи відбудеться у Вишгородському районному суді Київської області, проте, станом розгляду справи не цікавився, причини неявки суду не повідомив, не скористався правом на захисту та спростувати обставини, викладені у протоколі, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язання з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки, відповідно до статті 268 КУпАП присутність ОСОБА_1 під час розгляду справи не є обов`язковою, враховуючи належне повідомлення його про день, час та місце судових засідань, строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлений статтею 277 КУпАП, а також відсутність будь-яких заперечень щодо обставин зафіксованих у протоколах, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною четвертою статті 130 КУпАП підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №680793 та 680792 від 03.11.2024, які були складені у присутності ОСОБА_1 , та ним підписані із зазначенням у обох протоколах, у графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності «згоден»; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 03.11.2024; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до яких у водія ОСОБА_1 у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою поліції, виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та зазначено про огляд за допомого технічного пристрою із позитивним результатом 1,97 проміле, з чим погодився ОСОБА_1 ; показанням газоаналізатора «DRAGER Alcotest 6820 ARLJ-0441» із результатом 1,97 проміле, який містить підпис особи, що тестувалася; письмовими поясненнями власника пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_2 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; заявою-зобов`язанням ОСОБА_1 ; витягом із ІПС МВС України «Армор»; довідкою про наявність у

ОСОБА_1 посвідчення водія та відеозаписом.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, згідно із пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним..

Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 2.10 «є» ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Згідно з пунктом 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі статтею 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до частини четвертої статті 130 КУпАП вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29.06.2007) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає підтвердженою винуватість ОСОБА_1 у порушенні пунктів 2.10 «є», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та про наявний у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною четвертою статті 130 КУпАП.

Згідно із статтею 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд враховує ту обставину, що керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, оскільки водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставинами, що пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає за доцільне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в межах санкції частини четвертої статті 130 КУпАП.

На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 30, 33, 36, 38, 40-1, 124, 130, 245, 247, 252, 280, 283285, 289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративні справи відносно ОСОБА_1 за частиною четвертою статті 130 КУпАП за №363/5787/24 (номер провадження 3/363/2348/24) та за статтею 124 КУпАП за №363/5788/24 (номер провадження 3/363/2349/24), об`єднано в одне провадження, присвоївши єдиний унікальний номер №363/5787/24.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною четвертою статті 130 КУпАП та призначити йому стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя О.П. Лукач