Номер провадження: 33/813/361/24
Номер справи місцевого суду: 522/6130/23
Головуючий у першій інстанції Кічмаренко С. М.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., секретаря судового засідання Стоянової Л.І. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Вигівської С.В. розглянувши апеляційну скаргу захисника Вигівської С.В. на постанову Приморського райсуду м. Одеси від 02.10.2023, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, працюючого по найму, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 536 грн. 80 коп.

Відповідно до вказаної постанови, 14.03.2023 близько 21 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota, державний номер НОМЕР_1 , по вул. Преображенській в м. Одесі, в порушення п. 2.5 ПДД, за наявності явних ознак алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись з рішенням суду 1-ої інстанції захисник Вигівська С.В. подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана постанова є незаконно з огляду на такі обставини:

- матеріали справи не містять доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, свою вину він не визнає;

- ОСОБА_1 не керував т/з, матеріали адміністративної справи не містять доказів керування ним власним транспортним засобом. За кермом автомобіля, який був припаркований по вул. Преображенській, 30 на узбіччі дороги з включеними аварійними сигналами, знаходився водій ОСОБА_2 , якого ОСОБА_1 попросив перевірити освітлення, оскільки в автомобілі перестали працювати фари.

- матеріалами відео фіксації зафіксовано, що ОСОБА_1 сидить в автомобілі на задньому сидінні з правого боку. За 100 метрів від т/з знаходилися поліцейські, які займалися оформленням іншого правопорушення. У подальшому, до автомобіля підійшов поліцейський та зробив зауваження з приводу того, що світло в автомобілі вимкнене, після чого попросив водійське посвідчення та документи на авто у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Згодом, ОСОБА_1 відразу повідомив поліцейського про те, що автомобіль належить йому, а за кермом знаходиться водій ОСОБА_2 , однак працівник патрульної поліції повідомив, що ОСОБА_1 керував т/з у стані алкогольного сп`яніння та в подальшому пересів на заднє сидіння. Водночас, водій ОСОБА_2 пройшов перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав негативний результат.

- в порушення ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» в матеріалах справи відсутні відомості про причину зупинки т/з в якому їхали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

Посилаючись на наведені обставини, захисник Вигівська С.В. просить скасувати постанову суду 1-ої інстанції та провадження у справі закрити щодо ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Вигівська С.В. апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію учасників провадження, перевіривши матеріали справи, повторно дослідивши докази, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді зазначеної справи у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №027513 від 14.03.2023 ( а.с. 1),;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та направленням водія на огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ( а.с. 3-4);

- відеофіксацією адміністративного правопорушення.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до вимог п. 2.5 «Правил дорожнього руху» водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів відеофіксації адміністративного правопорушення ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер» так і у медичному закладі.

За клопотанням сторони захисту був викликаний та допитаний свідок ОСОБА_2 , який знаходився із ОСОБА_1 в автомобілі 14.03.2024, який пояснив суду, що їхав за кермом автомобіля Тойота Хайлендер, який належить ОСОБА_1 в м. Одеса. У подальшому авто зупинили працівники поліції, оскільки не було увімкнене світло фар, йому запропонували пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння, яку він пройшов, водночас у ОСОБА_1 вилучили водійське посвідчення та повідомили, що він був за кермом.

Окрім того, з метою повного та всебічного розгляду справи, апеляційним судом були додатково витребувані матеріали відеофіксації правопорушення та були викликані працівники патрульної поліції, які складали протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ..

Однак, 08.04.2024 на адресу апеляційного суду надійшло відповідь начальника УПП в Одеській обл. Рубана Р., відповідно до якої відеозаписи були знищені після закінчення строку їх зберігання, який становить 30 діб.

Водночас, у судовому засіданні апеляційного суду був допитаний інспектор патрульної поліції Іванченко Д.О., який пояснив, що 14.03.2023 він заступив із напарником ОСОБА_3 в нічну зміну в автоекіпажі за адресою вул. Преображенська та спілкувалися з громадянкою з боку вул. Грецької в бік вул. Софіївської, де рухався т/з Toyota Land Cruiser чорного кольору без увімкненого світла. Після зупинки автомобіля його напарник підійшов до т/з, ОСОБА_1 стояв біля автомобіля, задні праві дверцята були відчинені, а з переднього пасажирського сидіння виходив чоловік та почав рухатися у напрямку водійських дверей. В автомобілі більше нікого не було, ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився як за допомогою приладу «Драгер» так і у медичному закладі відмовився.

Допитаний інспектор патрульної поліції ОСОБА_3 пояснив, що 14.03.2023 він заступив з напарником ОСОБА_4 в нічну зміну в автоекіпажі на розі вул. Дерибасівська та Преображенська. В період коли він оформлював протокол на іншого водія за порушення ПДД їхав джип чорного кольору без увімкненого світла, який був ними зупинений. Він пішов до автомобіля та побачив як водій пересаджувався на заднє сидіння, а пасажир пересів на водійське сидіння. Відтак, працівник патрульної поліції спілкувався саме з ОСОБА_1 , який був водієм та мав ознаки алкогольного сп`яніння. У зв`язку з такими обставинами були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 122 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Додатково ОСОБА_3 повідомив, що огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 , який знаходився у автомобілі, був проведений з метою подальшої передачі керування т/з тверезому водієві.

Окрім того, зі змісту відеозапису, який міститься в матеріалах справи, вбачається наступне:

- запитання працівника патрульної поліції відносно керування т/з без увімкненого ближнього світла фар (час 11:10);

- водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі (час 17:05, 17:43);

- працівник патрульної поліції повідомляє ОСОБА_1 , що на боді-камеру зафіксовано момент, коли він пересідає із місця водія на заднє сидіння автомобіля (час 1:23:31).

Відтак, встановлені апеляційним судом обставини у повному обсязі спростовують посилання захисника відносно того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Окрім того, досліджені апеляційним судом матеріали справи, відеозаписи з бодікамер та показання працівників патрульної поліції спростовують пояснення свідка ОСОБА_2 з приводу того, що саме він керував автомобілем, та апеляційний суд розцінює їх як спосіб захисту ОСОБА_1 з метою уникнення відповідальності.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що зібрані у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази є належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду 1-ої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Вдповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Вигівської С.В. залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції щодо ОСОБА_1 залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Вигівської С.В., в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02.10.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца