Справа № 450/3121/24 Провадження № 3/450/1839/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І. І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

26.06.2024 року о 21 год. 30 хв. в с. Липники, на а/д «Київ-Чоп», 561 км., водій ОСОБА_1 керував автомобілем AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан проводився у встановленому законом порядку з використанням технічного засобу Алкотестер «Драгер 6820». Результат позитивний 0.83 %, тест № 2248. Такими своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Дану справу призначено до розгляду на 13.09.2024 року, однак ОСОБА_1 було подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке він обгрунтовує тим, що не має змоги увказаний час з`явитись, адже перебуває за межами області у робочих питаннях.

Дану справу призначено до розгляду на 07.11.2024 року, ОСОБА_1 повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

При цьому, визначений частиною другою статті 268 КУпАП перелік справ, розгляд яких здійснюється за обов`язкової присутності особи, не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Відповідно до глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02) , «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02) .

Відтак, враховуючи необхідність дотримання строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених законом, суд прийшов до переконання щодо розгляду адміністративної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах наявних доказів, приходжу до висновку про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 (а) ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, його вина доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 822641 від 26.06.2024 року; результатами із спеціального технічного засобу Алкотестер «Драгер 6810». Результат позитивний 1.77 %, тест № 3436; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 26.06.2024 року; рапортами від 26.06.2024 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.06.2024 року; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 593564 від 26.06.2024 року; постановою Галицького районного суду м. Львова від 07.02.2024 року (справа №461/355/24, провадження 3/461/286/24); відповіддю про надання інформації за вих. №31/28-4649 від 29.06.2024 року, що згідно ЄДР МВС України, за гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жодного транспортного засобу не зареєстровано; довідкою старшого інспектора САП ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області Вікторії Чухай від 03.07.2024 року; відеозаписом.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.9(а) ПДР України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Тому враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

У відповідності до абзацу 4 п. 28 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року (із змінами і доповненнями від 19.12.2008 року №18) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - не можна накладати оплатне вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 822641 від 26.06.2024 року, в графі належність транспортного засобу AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 , вказано ОСОБА_3 .

Також із відповіді за підписом в.о. начальника ОСОБА_4 за вих. №31/28-4649 від 29.06.2024 року, що згідно ЄДР МВС України, за гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жодного транспортного засобу не зареєстровано.

Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Керуючись ст. ст. 36, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605, 60 гривень судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяІ. І. Мельничук