Справа №-613/2151/24 Провадження №-3/613/767/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року

Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Шалімова Д.В., за участю секретаря Герасимюк Л.А., розглянувши матеріали, що надійшли від Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу, 22 листопада 2024 року близько 13.00 год. ОСОБА_1 , на вул. Центральна с. Кленове Богодухівського району Харківської області, вчинив дрібне хуліганство, а саме: поблизу будинку №29 , вчинив сварку з ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, ображав, на зауваження припинити сварку та хуліганські дії не реагував, чим порушив громадський порядок і спокій громадян та вичнив правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти зазначено в протоколі заперечив. Пояснив, що він є д`яконом в Релігійній організації « Релігійна громада ( Помісна церква) християн віри Євагнгельської «Свята Трійця». З ОСОБА_2 , яка є старостою Кленівського старостинського округу, він знайомий з 2018 року та між ними постійно виникають конфлікти з різних питань. Зокрема , 22 листопада 2024 року зранку, ОСОБА_2 викликала працівників поліції та відносно нього було складено протокол за ст. 152 КУпАП, а саме за: наявність сміття біля двору. Працівникам поліції він говорив, що прибере його. Близько 13.00 год. він пішов до магазину та по дорозі зустрів ОСОБА_2 , з якою виник конфлікт з приводу того, що вона ображала його дитину, говорила, що його родина є прибічниками «руського миру». При цьому, пітвердив, що дійсно він дещо підвищив голос на ОСОБА_2 , оскільки від неї почув образи, але висловлювань нецензурного характеру відностно останньої він не здійснював та не сварився з нею.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона є старостою Кленівського старостинського округу. До неї неодноразово звертались місцеві жителі зі скаргами на родину ОСОБА_1 22 листопада 2024 року в першій половині дня вона викликала працівників поліції, для складання протоколу відносно ОСОБА_1 , оскільки останній скинув листя та гілки дерев до двору сусіда. В цей же день, близько 15 год. вона зустрілась на вулиці біля сільської ради з ОСОБА_1 , який йшов на неї з телефоном та записував відео, вона йому зробила зауваження, але останній почав виражатись в її бік нецензурною лайкою та вчинив сварку, яка продовжувалась 5 хвилин.

Суд заслухавши ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 173 КУпАП, дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян,

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що ОСОБА_2 він знає близько восьми років та вони перебувають у дружніх стосунках. 22 листопада 2024 року близько 15.00 год. на вулиці біля сільської ради він побачив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які сперечалися, при цьому ОСОБА_1 вів себе агресивно, виражався нецензурною лайкою, а ОСОБА_2 стояла мовчки. Він хотів допомогти останній, але вона жестом показала, що допомога не потрібна.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_2 22 листопада 2024 року близько 10.00 год. вона йшла в сільську раду до сестри, по дорозі побачила ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , між якими була сварка. При цьому ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою, кричав, погрожував фізичною розправою, а їх сестра стояла мовчки. Вона в конфлікт не втручалась.

Оцінючи докази по справі суд, а саме: свідчення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , та свідчення потерпілої ОСОБА_2 суд зазначає, що дані свідчення є суперечливими щодо обставин подій та часу їх виникнення, при цьому враховує що ОСОБА_4 є рідною сестерою потерпілої , а отже зацікавленою особою, ОСОБА_3 перебуває з ними у дружніх стосунках

Даний конфлікт виник у зв`язку з виконанням посадових обов`язків ОСОБА_2 , яка в данному випадку, як особа, що наділена певними владними повноваженнями має вищий рівень критики.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» Європейська Конвенція та рішення Європейського суду є джерелом права в Україні, національні суди мають використовувати практику Європейського суду.

Так, рішенням від 21 лютого 2012 року у справі «Тушалп проти Туреччини» Європейський суд встановив, що навіть припускаючи, що висловлювання заявника могли були визнані провокативними, грубими та агресивними, вони становили оціночні судження. При цьому, Європейський суд підкреслив, що використання, навіть, «вульгарних фраз» само по собі не є визначальним в оцінці агресивного висловлювання, адже це може слугувати просто «стилістичним цілям», оскільки «стиль є частиною комунікації як форми вираження та як такий захищений разом зі змістом вираження».

Відповідну правову позицію наведено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Лінгенс проти Австрії» (12/1984/84/131), у пункті 41 якого зазначено, що свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи; за умови додержання пункту 2 статті 10 цієї Конвенції свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій; такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких демократичне суспільство неможливе.

Також суд зазначає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 хуліганських дій суду не надано. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.. 173 КУпАП, було складено лише 10 грудня 2024 року, а події , зазначені в протоколі події, мали місце 22 листопада 2024 року. Долучена до матеріалів справи характеристика на ОСОБА_1 , підписана потерпілою ОСОБА_2 , як старостою, яка характеризує його негативно свідчить про конфлікт інтересів та оцінюється судом, як необ`єктивну.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП необхідно закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 245, 247, 251-252, 256, 266, 279-280 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ