П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Гашук К.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 14.10.2024 о 07 год. 55 хв. у м. Запоріжжя, на вул. Північне шосе, 12б, повторно протягом року керував транспортним засобом ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1.а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 25.11.2024 та 18.12.2024, ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, як шляхом направлення судових повісток про виклик до суду на адресу, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, як місце проживання ОСОБА_1 , які повернулись на адресу суду неврученими, так і шляхом направлення смс-повідомлення про виклик до суду за номером мобільного телефону, який наявний в матеріалах справи, та згідно довідки про доставку смс, смс-повідомлення про виклик у судове засідання доставлене завчасно до судового засідання, про причини неявки суд не повідомив.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та про місце розгляду справи, оскільки він був присутній під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, разом з тим, жодного інтересу до справи він не проявив, суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні в ній докази у сукупності, суддя встановив наступні обставини.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом ; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані і досліджені докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, суддя доходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке полягає у повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується зібраними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №147916 від 11.10.2024; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2712150 від 30.07.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП; довідкою із бази даних підсистеми «Адмінпрактика», відповідно до якої у ОСОБА_1 наявна повторність за ст. 126 КУпАП та він не отримував посвідчення водія; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських з місця події, на якому підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом; рапортом співробітника поліції.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України без врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до п.28 Постанови ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Окрім того, статтею 30 КУпАП передбачено позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові, в т.ч. права керування транспортними засобами.

Зі змісту вказаної статті убачається, що позбавити права керування транспортними засобами можна особу, якій таке право надане.

Згідно з довідкою УПП в Запорізькій області, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який неодноразово притягувався до відповідальності за ст. 126 КУпАП, суд дійшов висновку про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, без позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки посвідчення водія, йому не видавалось, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи наявні відомості про те, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , не належить йому на праві приватної власності, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним подібних правопорушень в майбутньому.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на якого накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, ч. 5 ст. 126, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., (отримувач: ГУК у Запорізькій області/Запорізька обл./21081300, код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997, номер розрахунку (IBAN): UA0008001 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300), який підлягає сплаті не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути із ОСОБА_1 , судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., на користь держави (отримувач: ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, код отримувача: (ЄДРПОУ) 37993783, номер розрахунку (IBAN): UA0026001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців.

Суддя К.В. Гашук