Справа № 503/2526/24
Провадження №3/503/2050/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП,

встановив:

12 листопада 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170142, згідно змісту якого ОСОБА_1 , в порушення вимог ч.2 ст. 150 СК України, не належним чином виконує свої батьківські обов`язки по забезпеченню необхідних умов для проживання, виховання та розвитку малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час обстеження матеріально-побутових умов в будинку за адресою АДРЕСА_2 , було брудно, не прибрано, стіни обідрані, підлога не мита, в кімнатах не палено, присутній запах затхлого повітря, постільна білизна брудна, відсутні запаси 25.09.2024 року о 15.00 годині в будинку брудно, не прибрано, розкидані речі, постільна білизна брудна, відсутні запаси продуктів харчування, антисанітарні умови для проживання малолітнього сина, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 112 із судовою повісткою про виклик, яке надсилалось на адресу ОСОБА_1 , яка зазначена у змісті протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 170142 від 12.11.2024 року (а.с.2). Окрім того, суд додатково повідомив ОСОБА_1 про судовий розгляд шляхом надіслання йому судової повістки у відповідності до Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, на номер його телефону зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170142 від 12.11.2024 року (а.с.2), про що свідчить відповідна довідка від 18.11.2024 року про доставку SMS. Клопотань про відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останньої від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1-3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/абонеповнолітніх дітей.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та дослідженими доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170142 від 12.11.2024 року (а.с.2), в якому у графі пояснення по суті порушення ОСОБА_1 не зазначив ніяких заперечень щодо його змісту скориставшись положеннями ст. 63 Конституції України; копією акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 05.11.2024 року (а.с.6), згідно змісту якого санітарний стан будинку де проживає сім`я незадовільний, кімнати потребують косметичного ремонту, у будинку брудно, скрізь на підлозі розкидані брудні речі, не митий посуд, на ліжках відсутні постільна білизна; копією акту візиту в сім`ю від 05.11.2024 року (а.с.7), згідно змісту якого санітарно-гігієнічні умови в будинку не дотримані, дитяче ліжко зламане та постіль брудна, батьки вживають алкогольні напої, залишають малолітніх дітей самих вдома, не займаються побутом, в будинку брудно, речі розкидані по підлозі, меблі брудні та зламані, на вікнах штор не має, затхлий запах, на запитання чому залишають дітей самих вдома, відповіли, що залишали на недовгий час, хоча сусіди стверджують, що діти перебували самі вдома цілей день до пізньої ночі; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 від 12.11.2024 року (а.с.8) та ОСОБА_4 від 12.11.2024 року (а.с.9), які були у складі комісії, що здійснювала візит в сім`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 05.11.2024 року, згідно змісту яких під час візиту в сім`ю у будинку було брудно, не прибрано, по кімнатах розкидані речі, стіни брудні, обідрані, присутній запах затхлого повітря, меблі в занедбаному стані, у кімнатах прохолодно не топлено, діти сплять на ліжках, на яких відсутня постільна білизна, їсти дітям не приготовлено, запасів продуктів харчування не має, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували після вживання алкогольних напоїв, які вони вживали, як вони пояснили, напередодні ввечері у знайомих.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведені письмові пояснення учасників справи допустимими, належними, достатніми і достовірними доказами, внаслідок узгодженості внутрішнього змісту кожного із них та відсутності суперечностей між ними, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 184 ч.1, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко