Справа 682/2945/24
Провадження № 3/682/1390/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року

Суддя Славутського міськрайонного суду

Хмельницької області Мотонок Т.Я.,

за участі законного представника

малолітнього потерпілого ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, пенсіонера, дані про попереднє притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 238381 від 16.11.2024 - 16.11.2024року орієнтовно в 11 год 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 умисно ображав словами нецензурної лайки, та виганяв з будинку свого онука, тобто вчинив психологічне насильство відносно свого малолітнього онука гр. ОСОБА_3 . Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Розгляд справи було призначено на 20.12.2024 о 12 год. 00 хв.

ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином.

В судове засідання з`явилась ОСОБА_1 , законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_3 , та дружина ОСОБА_2 , яка повідомила, що 16.11.2024 працівники поліції були викликані за її повідомленням, однак притягнення до адмінвідповідальності її чоловіка ОСОБА_2 вона не бажала, так як мала намір лише налякати його, щоб подібних ситуацій не повторювалось. ОСОБА_1 зазначила, що її чоловік ОСОБА_2 пережив 7 інсультів, має проблеми зі здоров`ям, інколи не може контролювати свою поведінку. Так, ситуація, яка сталась 16.11.2024 була фактично спровокована поведінкою онука, який дражнився із ОСОБА_2 , у зв`язку із чим останній не стримався та висловився в його адресу нецензурною лайкою. Зазначила, що така ситуація сталася вперше, після якої ОСОБА_2 дуже шкодував про вчинене. ОСОБА_2 вибачився перед онуком та обіцяв , що не буде його ображати, а онук пообіцяв не дразнити діда. Також повідомила, що ОСОБА_2 за станом здоров"я не має змоги з"явитися в судове засідання.

Заслухавши представника малолітнього потерпілого, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 256 КУпАП встановлює перелік відомостей, які повинні бути вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, зокрема до вимог наведеної норми Кодексу, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що домашнє насильство домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону, психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

До матеріалів справи, окрім протоколу про адмінправопорушення, у якості доказів додані такі матеріали: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 238381 від 16.11.2024; рапорт про прийняття заяви зі служби 102 від 16.11.2024 від щодо вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_3 ; протокол про прийняття заяви про вчинене правопорушення від 16.11.2024 від гр. ОСОБА_1 ; письмові пояснення ОСОБА_1 від 16.11.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 16.11.2024.

Дослідивши зазначені документи та заслухавши ОСОБА_1 суддя приходить до висновку, що у справі відсутні докази, що дії ОСОБА_2 були умисно спрямовані на завдання шкоди психологічному здоров`ю дитини.

Факт сварок і непорозумінь на побутовому ґрунті свідчить про наявність конфлікту та не підтверджує факту вчинення особою домашнього насильства.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно формулювати обвинувачення особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, беручи до уваги усі встановлені факти у їх сукупності, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому провадження відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 268, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником.

Суддя Мотонок Т. Я.