Номер провадження 3/521/7965/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Засядьвовк О.Д.,

за участю секретаря Положенцевої Ю.Ю.,

представника Одеської митниці Берназ В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі справу, що надійшла з Одеської митниці ДМС України за протоколом складеним відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Вірменія, м. Кафан, пенсіонера, місце проживання - АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 17.03.2020 виданий 5310, за ознаками порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 471 МК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов протокол №0812/50000/24 від 06.08.2024року про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні гр. ОСОБА_2 , за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 06.08.2024 року о 07 годин 47 хвилин в пункт пропуску для автомобільного сполучення «Маяки-Удобне-Паланка» Одеської митниці на виїзд з України в Молдову по смузі «червоний коридор». Пасажирський напрямок прибув рейсовий автобус марки «SCANIA», р/н НОМЕР_2 , VIN№ НОМЕР_3 , країна реєстрації - Україна, під керуванням водія- громадянина України ОСОБА_3 даному автобусі в якості пасажира переміщувався гр. України ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час митно - прикордонного контролю речей пасажирів серед особистих речей гр. України ОСОБА_5 , без ознак приховування було виявлено: рідкісні монети, у кількості 7 шт. (виготовлені в 1731р. 1 шт., 1739р. 1 шт., 1817р. 2 шт., 1903р. 1 шт., 1919р.- 1шт., 1945р. 1 шт.)

Предмети переміщувались без ознак приховування та їх виявлення не було ускладнене у будь-який спосіб.

На момент перетину митного кордону України жодних дозвільних документів на переміщення через митний кордон України вищевказаних монет гр. ОСОБА_2 співробітникам митного органу не надав.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ч. 3 ст. 471 МК України

У судовому засіданні гр. ОСОБА_2 участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному веб сайті Малиновського районного суду м. Одеси (веб - адреса сторінки: http://ml.od.court.gov.ua), та надісланням судової повістки. Враховуючи, що з отриманого протоколу про порушення митних правил, особі було відомо про розгляд справи саме Малиновським районним судом м. Одеси (ч. 6 ст. 494 МК України), суд вважає його таким, що своєчасно сповіщений про дату, час та місце судового засідання, а тому наявні усі підстави для розгляду справи без його участі, відповідно до ч. 4 ст. 526 МК України.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини викладену в п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, яка полягає в тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 471 МК України.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, оцінивши в сукупності зібрані докази, вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов висновку, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, присутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 471 МК України, з наступних підстав.

Статтею 365 МК України передбачено, що громадяни за умови дотримання вимог МК України та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.

Згідно ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Судом встановлено, що 06.08.2024 року о 07 годин 47 хвилин в пункт пропуску для автомобільного сполучення «Маяки-Удобне-Паланка» Одеської митниці на виїзд з України в Молдову по смузі «червоний коридор». Пасажирський напрямок прибув рейсовий автобус марки «SCANIA», р/н НОМЕР_2 , VIN№ НОМЕР_3 , країна реєстрації - Україна, під керуванням водія- громадянина України ОСОБА_3 даному автобусі в якості пасажира переміщувався гр. України ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час митно - прикордонного контролю речей пасажирів серед особистих речей гр. України ОСОБА_5 , без ознак приховування було виявлено: рідкісні монети, у кількості 7 шт. (виготовлені в 1731р. 1 шт., 1739р. 1 шт., 1817р. 2 шт., 1903р. 1 шт., 1919р.- 1шт., 1945р. 1 шт.)

Згідно до Закону України від 21.09.99 N 1068-XIV «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей»: культурні цінності - об`єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України, зокрема: ….рідкісні монети, ордени, медалі, печатки та інші предмети колекціонування.

Згідно Наказу Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року N 258, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України від 9 липня 2002 р. за N 571/6859 (Про затвердження Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України ) на вивезення із України рідкісних монет, орденів, медалей, печаток та інших предметів колекціонування, із дорогоцінних і недорогоцінних металів, паперових грошових знаків до 1960 р. включно потрібен дозвіл Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері вивезення, ввезення і повернення культурних цінностей: Будь-яких дозвільних документів до митного оформлення гр. України ОСОБА_5 не надав.

Виявлені предмети переміщувались без ознак приховування та їх виявлення не було ускладнене у будь - який спосіб.

Вказані предмети були вилучені співробітниками митниці на підставі ст. 511 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 Митного кодексу України вбачається, що у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та/або їх випуск залежно від вимог відповідного закону здійснюються митними органами на підставі отриманих від державних органів, інших установ та організацій, уповноважених на здійснення дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, з використанням механізму "єдиного вікна" відповідних дозвільних документів та/або відомостей про включення (виключення) товару до (з) відповідного реєстру у формі електронних документів, засвідчених електронним підписом, які підтверджують дотримання встановлених обмежень щодо переміщення таких товарів через митний кордон України, якщо використання таких дозвільних документів та/або відомостей для здійснення митних формальностей передбачено законами України. У випадках, передбачених МК України, для здійснення митних формальностей можуть використовуватися паперові примірники таких документів, надані декларантом або уповноваженою ним особою.

Згідно із Законом України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» (із змінами та доповненнями), рідкісні монети, ордени, медалі, печатки та інші предмети колекціювання віднесені до культурних цінностей, а саме: є об`єктами матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України.

На підставі ч. 6 ст. 372 Митного кодексу України, тимчасове вивезення (пересилання) громадянами-резидентами за межі митної території України культурних цінностей здійснюється з поданням відповідних документів, які підтверджують право вивезення за межі митної території України культурних цінностей та дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України щодо тимчасового вивезення таких товарів за межі митної території України.

Згідно ч. 2 ст. 373 Митного кодексу України - порядок вивезення (пересилання) громадянами за межі митної території України дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з метою їх відчуження визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1.6 Інструкції «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року за № 258, - вивезення, тимчасове вивезення, у тому числі шляхом пересилання, культурних цінностей за межі митної території України дозволяється за наявності свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України (далі - свідоцтво), зразок якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України» від 20 червня 2000 року за № 984.

Частиною 12 додатку №1 до пункту 1.5 Інструкції «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року за № 258, передбачено, що на вивезення (тимчасове вивезення) дозвіл Державної служби контролю не потрібен при вивезенні значків, пам`ятних знаків, настільних медалей, ювілейних та пам`ятних монет, банкнот, які не є засобом платежу (крім вітчизняних та зарубіжних монет із дорогоцінних і недорогоцінних металів, паперових грошових знаків до 1960 року включно).

Виявлені в громадянина ОСОБА_2 монети виготовлені до 1960 року включно, а отже їх вивезення громадянами за межі митної території України незалежно від їх вартості здійснюється на підставі відповідного дозволу та з обов`язковим письмовим декларуванням.

На момент перетину державного кордону жодних дозвільних документів на переміщення монет (які можуть становити культурну цінність) через митний кордон України, митному органу ОСОБА_2 не надав.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи, вину у вчиненому останній визнає, не знав що потрібен дозвіл на монети.

Беручи до уваги письмові пояснення ОСОБА_2 , який вину визнав та з протоколом згоден, суд вважає їх такими, що відповідають фактичним обставинам, що зазначені в протоколі та обставинам, що встановлені в ході судового розгляду.

Вина правопорушника підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом по справі про порушення митних правил, доповідною запискою інспектора митниці, описом вилучених товарів, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , іншими матеріалами справи у своїй сукупності.

Таким чином, гр. ОСОБА_2 вчинив дії щодо недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, а саме: недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

У відповідності до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням особи правопорушника, характеру вчиненого правопорушення, ступеню його вини, майнового стану, відсутності пом`якшуючих обставин та відсутності обтяжуючих обставин, вважаю необхідним визначити гр ОСОБА_2 адміністративне стягнення, в межах санкції ч.3 ст. 471 МК України, у виді штрафу з конфіскацією предметів правопорушення.

Документів про наявність у ОСОБА_2 , пільг щодо звільнення сплати судового збору матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави Україна судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 471, 527, 528 Митного Кодексу України, ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, і піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Предмети, вилучені згідно протоколу про порушення митних правил № 0812/50000/24, а саме: рідкісні монети, у кількості 7 шт. (виготовлені в 1731р. 1 шт., 1739р. 1 шт., 1817р. 2 шт., 1903р. 1 шт., 1919р.- 1шт., 1945р. 1 шт.) конфіскувати в дохід держави Україна.

На підставі п.5 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», стягнути ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Д. Засядьвовк