ПОСТАНОВА

Іменем України

05.12.2024 Справа №607/21250/24 Провадження №3/607/8893/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

01.10.2024 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 280076 від 25.09.2024 зазначено, що 23.09.2024 приблизно о 00 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді за адресою: вул. Золотогірська, буд. 2, м. Тернопіль, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, повідомивши про те, що ОСОБА_2 посадив неповнолітнього ОСОБА_1 в багажне відділення транспортного засобу.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ст. 183 КУпАП.

У судове засідання 09.10.2024 ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений, що підтверджується його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 280076 від 25.09.2024 у графі «Підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи». При цьому у протоколі вказано, що розгляд адміністративної справи відбудеться 09.10.2024 о 10 год. 30 хв. у Тернопільському міськрайонному суді за адресою: вул. Котляревського, буд. 34, м. Тернопіль.

Так само у судові засідання 07.11.2024 та 05.12.2024 ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом надсилання на поштову адресу за місцем його проживання повістки про виклик до суду. Такі поштові відправлення повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

При визначенні факту належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2021 (справа № 911/3142/19), де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Так само Верховний Суд неодноразово у своїх постановах вказував, що судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.

Заяви чи клопотання на день розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходили.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 неодноразово належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, докази поважності причин неприбуття в судове засідання суду не надав, ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у здійсненні завідомо неправдивого виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 280076 від 25.09.2024 вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується те, що 23.09.2024 приблизно о 00 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, повідомивши про те, що ОСОБА_2 посадив неповнолітнього ОСОБА_1 в багажне відділення транспортного засобу.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі, суду надані: рапорт поліцейського офіцера Микитин Н. від 25.09.2024; рапорт ЄО № 32000 від 23.09.2024; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23.09.2024; письмові пояснення ОСОБА_1 від 23.09.2024; письмові пояснення ОСОБА_3 від 23.09.2024; письмові пояснення ОСОБА_1 від 25.09.2024; копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 280075 від 25.09.2024.

Надаючи оцінку указаним доказам, суд зазначає таке.

Як вбачається з документів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, підставою для ініціювання указаного адміністративного провадження послугували заяви неповнолітнього ОСОБА_1 до правоохоронних органів про вчинення відносно ОСОБА_1 протиправних дій у виді поміщення до багажного відділення транспортного засобу та погроз фізичною розправою особою на ім`я ОСОБА_4 . При цьому заява про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23.09.2024 та письмові пояснення від 23.09.2024, у яких неповнолітній ОСОБА_1 виклав дані обставини, написані останнім у присутності психолога.

У подальшому поліцейськими встановлено, що зазначеною ОСОБА_1 особою є ОСОБА_2 . При цьому пояснення від самого ОСОБА_2 відібрані не були та до відповідальності останній не притягнутий.

Натомість 25.09.2024 неповнолітній ОСОБА_1 надав додаткові письмові пояснення, у яких змінив свої попередні свідчення та вказав, що ОСОБА_2 не вчиняв жодних протиправних дій по відношенню до нього та здійснений ОСОБА_1 виклик поліції був завідомо неправдивий.

Разом з тим суд критично оцінює такі пояснення від 25.09.2024, оскільки під час їх надання право на захист неповнолітнього ОСОБА_1 було порушене та визначені законом особи, як то законний представник, психолог тощо, під час надання таких пояснень неповнолітньою особою присутні не були.

Жодних інших доказів, як то пояснення свідків, відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції тощо, які б всебічно, повно та об`єктивно висвітлювали обставини зазначеної справи про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Так само протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не є імперативним фактом доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Так, за змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так само ЄСПЛ неодноразово, зокрема, у справах «Кобець проти України» (рішення від 14.02.2008), «Берктай проти Туреччини» (рішення від 08.02.2001), «Леванте проти Латвії» (рішення від 07.11.2002) вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

З урахуванням викладеного суд встановив, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, та наявність у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав суд доходить висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи зі змісту норм ч. 2 ст. 284, ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

Керуючись ст. 7, 9, 40-1, 183, 245, 247, 251-252, 256, 280, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити відносно неповнолітнього ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. В. Марциновська