Справа № 731/462/24 Головуючий у 1 інстанції Савенко А. І.
Провадження № 33/4823/1039/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Салая Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Денисенка С.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 17 вересня 2024 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючий, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 17 квітня 2024 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, 26 квітня 2024 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП, 30 травня 2024 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 та ч. 3 ст. 178 КУпАП та на нього накладено стягнення:

- за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді 10 діб адміністративного арешту;

- за ч. 3 ст. 178 КУпАП у виді 10 діб адміністративного арешту.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП призначено ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді 10 діб адміністративного арешту.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 гривень 60 копійок судового збору.

Місцевим судом установлено, що ОСОБА_1 , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 24 червня 2024 року, близько 23 години 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та образливими словами, внаслідок чого було завдано шкоди її психічному здоров`ю, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

07 серпня 2024 року, близько 19 години 35 хвилин, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 , а саме, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого було завдано шкоди її психічному здоров`ю, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

10 серпня 2024 року, о 09 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , на ринку, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 , а саме, штовхав та ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могло бути завдано шкоди її фізичному та психічному здоров`ю, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

11 серпня 2024 року, близько 07 години 20 хвилин, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , на ринку, вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та образливими словами, внаслідок чого було завдано шкоди її психічному здоров`ю, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 12 липня 2024 року, о 15 годині 20 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ОСОБА_1 пив алкогольний напій «Гараж» із вмістом алкоголю 4,6%, будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 та ч. 2 ст. 178 КУпАП, тобто за аналогічні правопорушення, відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 178 КУпАП.

Надалі, 03 вересня 2024 року, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно свого брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме, висловлювався на його адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого було завдано шкоди його психічному здоров`ю, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно своєї матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та хапав за руки, що не спричинило тілесних ушкоджень, внаслідок чого було завдано шкоди її фізичному та психічному здоров`ю, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, скасувати її та закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 . Вважає строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений з поважних причин. Зазначає, що суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , копію постанови він не отримував і лише 22.11.2024 після його затримання поліцейськими на виконання вказаної постанови йому стало відомо про прийняте судом рішення. Звертає увагу на ч. 2 ст. 268 КУпАП, якою визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, і до цього переліку справ відноситься правопорушення, передбачене ч.3 ст. 178 КУпАП, привід до ОСОБА_1 не застосовувався, відомості про отримання ним судової повістки відсутні. На думку захисту, на даний час строк накладення стягнення за правопорушення, вчинені 24 червня, 07, 12 липня, 10, 11 серпня уже закінчився, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, судом були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Вказане положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи. яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою, оскаржувати постанову по справі.

На суд покладається обов`язок повідомити особу про час та місце судового розгляду та переконатися, що особа повідомлена належним чином та не надала заяву про відкладення судового розгляду.

За загальним правилом, передбаченим ч.1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У той час, як ч.2 ст. 268 КУпАП містить вичерпний перелік статтей, які передбачають адміністративну відповідальність, при розгляді яких застосовується спеціальний порядок судового розгляду певних, конкретно визначених категорій справ про адміністративне правопорушення, і цей порядок обумовлений обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51,146,160,172-4,172-9,173,частиною третьою статті 178, статтями 185,185-1, статтями185-7,187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Отже, з метою забезпечення присутності особи, у разі її ухилення від явки, зокрема до суду, цю особу може бути піддано приводу, тобто застосовано певні заходи примусового характеру.

З матеріалів справи вбачається, що у судове засідання місцевого суду ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової повістки за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с. 38), та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 38, 39).

До протоколу серії ВАВ № 338648 від 07 серпня 2024 року додано заяву ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, в якій той вказав, що з протоколом згоден (а.с. 23). Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 достовірно відомо про наявність у провадженні місцевого суду справ про притягнення його до адміністративної відповідальності та мав об`єктивну можливість реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Враховуючи положення ст. 268 КУпАП та прецедентну практику ЄСПЛ, оскільки ОСОБА_1 був обізнаний, що стосовно нього складено протокол, який направлений до суду, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляв, правопорушення передбачене ч. 3 ст. 178 КУпАП, хоча і входить до переліку справ, передбачених ч. 2 ст. 268 КУпАП, розгляд яких слід проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть за встановлених обставин бути підставою скасування оскаржуваної постанови.

Отже, ОСОБА_1 , не будучи обмеженим у своїх правах та знаючи про наявність складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, міг сам поцікавитись ходом розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На суд покладено обов`язок повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що судом було зроблено.

Враховуючи завдання провадження в справі про адміністративне правопорушення, правові висновки ЄСПЛ щодо пріоритету публічного інтересу над приватним, місцевий суд обґрунтовано визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи може призвести до уникнення винуватою особою відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що у суду першої інстанції були підстави для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Це рішення судом належним чином мотивоване.

При цьому судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, враховується, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом.

Відповідно ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Частина 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VІІІ, під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, виходячи із зазначених вище норм законодавства, під домашнє насильство, зокрема, умисне вчинення діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 або ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так, відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАД № 587996 від 15.07.2024, ВАД № 587993 від 03.07.2024, ВАВ №338648 від 07.08.2024, ВАД № 587999 від 24.08.2024, ОСОБА_1 визнав свою провину та власноруч їх підписав (а.с. 2,11,21,41).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 588237 від 10.08.2024, ОСОБА_1 від підпису відмовився (а.с. 29).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій та є одним із джерел доказів, відповідно до положень ст. 251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, також підтверджуються письмовими заявами та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 24 червня 2024 року, 07 серпня 2024 року, 10 серпня 2024 року та 11 серпня 2024 року, у яких та просила вжити заходів щодо ОСОБА_1 , який систематично погрожує їй фізичною розправою, ображає нецензурною лайкою та образливими словами (а.с. 12, 13, 22, 31, 43, 44); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03 липня 2024 року та 24 серпня 2024 року про те, що після припинення стосунків з ОСОБА_2 вона не повернула йому деякі його речі. Він неодноразово просив її повернути його речі, на підставі чого і виникають конфлікти. Тілесних ушкоджень під час конфліктів він не наносив, лише висловлювався на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою та образливими словами (а.с. 14, 45); заявою та письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 від 03 вересня 2024 року, у яких потерпілий просив притягти до відповідальності брата ОСОБА_1 , який 03 вересня 2024 року висловлювався на його адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, а також агресивно поводив себе з матір`ю, схопив її за руки та трусив, ображав нецензурними словами (а.с. 54, 56, 70, 71); письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_4 від 03 вересня 2024 року, у яких потерпіла вказала, що її син ОСОБА_1 систематично скоює домашнє насильство щодо неї та свого брата ОСОБА_3 . Зокрема, 03 вересня 2024 року ОСОБА_1 приїхав до них додому в село Саверське, вчинив з нею конфлікт, схопив її за руки, трусив та ображав нецензурною лайкою. Коли інший син, ОСОБА_3 , заступився за неї, ОСОБА_1 почав висловлюватися нецензурною лайкою і на його адресу, щось по ньому кинув, але не влучив (а.с. 58, 72); копіями постанов Варвинського районного суду від 30 травня 2024 року та 15 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 15-17, 24-26, 32-33, 47-48, 62-65, 78-81); поясненнями продавців магазину Bigshop, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердили, що 12 липня 2024 року, близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_1 розпивав у магазині алкогольний напій «Гараж», на зауваження вийти з магазину не реагував, поводився зухвало (а.с. 3, 4); довідкою поліції та копіями постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 та ч. 2 ст. 178 КУпАП (а.с. 5, 6, 7).

Отже, доводи апелянта при розгляді судом справи не свідчать про наявність підстав для скасування постанови суду, оскільки обставини події були встановлені повно. Суд апеляційної інстанції вважає, що в своїй апеляційній скарзі захист не наводить ніяких доводів про незаконність чи необґрунтованість постанови місцевого суду, а тому відсутні будь-які підстави для її задоволення.

Згідно до вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Постановою суду першої інстанції адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 у межах строку, передбачено ст. 38 КУпАП.

Згідно листа начальника Прилуцького районного відділу поліції В. Ободовського від 25.11.2024 № 32334/124/47/2024 постанова та розпорядження Варвинського районного суду Чернігівської області від 17.09.2024 в частині виконання покарання у виді десяти діб адміністративного арешту ОСОБА_1 виконана.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

З метою доступу до правосуддя вважаю за необхідне поновити захиснику Денисенку С.В., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Варвинського районного суду Чернігівської області від 17 вересня 2024 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Денисенку С.В., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Варвинського районного суду Чернігівської області від 17 вересня 2024 року.

Залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника Денисенка С.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 17 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 та ч. 3 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

Постанова є остаточною й подальшому оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай