Справа № 708/1431/24
Номер провадження № 3/708/663/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Івахненко О.Г. розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працючого, за ч. 3 ст. 156 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 636329 від 28.10.2024 року, ОСОБА_1 28 жовтня 2024 року о 07 год. 10 хв. перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснив роздрібну торгівлю промисловим горільчаним виробом, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове заідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, доходжу до наступного висновку.

Так, згідно ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається суть адміністративного правопорушення.

А зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 636329 від 28.10.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 здійснив продаж роздрібну торгівлю промисловим горільчаним виробом.

Диспозиція ч.3 ст.156 КУпАПпередбачає відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом та тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, полягає у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима.

Під час дослідження матеріалів справи встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено особу, якій було реалізовано промисловий горілчаний виріб, кількість, не зафіксовано факту продажу та отримання грошей.

Крім того, санкція ч.3 ст.156 КУпАП передбачає обов`язкову конфіскацію предметів торгівлі та виручки, але слід зазначити, що у матеріалах справи відсутня інформація про виручку від продажу промислового горільчаного виробу, не вказано навіть розмір виручки.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Крім того, ч.3 ст.156 КУпАПє бланкетною нормою, і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно керуватися спеціальними Законами.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, а також у сфері охорони здоров`я населення. Зазначені відносини врегульовані на законодавчому рівні, зокрема, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Особа, яка визначена ст.255 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язана зазначити в ньому закон/норму закону, яку порушила особа, відносно якої складено протокол.

Проте, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 неможливо встановити яку саме норму Закону України «Про державне регулювання виробництваі обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» було порушено ним.

Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ВАВ № 636329 від 28.10.2024 року, не викладено суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3ст.156 КУпАП, а також відсутні докази отриманої виручки на підтвердження торгівлі спиртними напоями з рук, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, а тому письмові пояснення ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження на підставі протоколу та наданих суду матеріалів справи.

У той же час, суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

А відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КупАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З вищенаведеного суддею встановлено, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимогст.256 КУпАП, та він не може братися до уваги, як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП.

У відповідності до вимог ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При таких обставинах, враховуючи засади законності та презумпції невинуватості, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прихожу висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст.156 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі у відповідності з положеннями п.1 ст.247 КУпАП.

Згідно положень ст.265 КУпАП, суд вирішує питання про долю вилучених речей. Речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262, 264 цього Кодексу.

А відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Таким чином, вилучена (отримана) , згідно квитанції № 884 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення адміністративного парвопорушення № ВАВ 636329 - пластикова пляшка з прозорою рідиною об`ємом 1 літр, яку поміщено до С/П НОМЕР_1 слід повернути ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 156, ст.ст. 247, 254, 256, 265, 283, 284, 294 КУпАП, суддя-

УХВАЛИЛА:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Пластикову пляшку з прозорою рідиною об`ємом 1 літр, яку поміщено до С/П ЕХРО305859, згідно квитанції № 884 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення адміністративного парвопорушення № ВАВ 636329 - повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Г. Івахненко