Справа № 136/1770/24
Провадження № 33/801/957/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванець О. Д.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

В постанові суду зазначено, що 13 вересня 2024 о 00 год 10 хв в смт Турбів по вул. Маяковського, Вінницького району, Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Пасат» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, тремтіння пальців рук та почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що на час прибуття працівників поліції за адресою: вул. Маяковського смт. Турбів, він не керував транспортним засобом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За частиною 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 128212 від 13 вересня 2024 року о 00 год. 10 хвилин в смт. Турбів, вул. Маяковського, ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Пасат» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук та почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, - суд зазначає наступне.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції на ньому зафіксовано, як працівник поліції підійшов до автомобіля «Фольксваген Пасат» державний номерний знак НОМЕР_1 (на 0:00:03 відео) в якого був заведений двигун, горіли задні габаритні вогні, аварійна сигналізація, ближнє світло фар, були відкриті водійські двері, коло яких стояв чоловік. Працівник поліції відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» представився (на 0:00:08 відео) та запитав водія куди так поспішаєте, на що він відповів, що «додому» (на 0:00:10 відео), поліцейський запропонував йому показати документи, на що водій їх надав (на 0:00:22-33). Після цього, поліцейський запитав у ОСОБА_1 чи він нічого не вживав, на що отримав негативну відповідь (на 0:00:55 відео) та запропонував йому продути прилад «Драгер» на місці зупинки (на 0:02:21 відео), однак ОСОБА_1 відмовився (на 0:02:22 відео), тоді поліцейський запропонував проїхати в лікарню де пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (на 0:02:24 відео), проте він також відмовився проходити огляд (на 0:02:25 відео). Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що він має ознаки алкогольного сп`яніння (на 0:02:57 відео) та їде в комендантську годину на що він відповів «так, комендантська година, але я їду додому» (на 0:03:01-05), тоді йому було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (на 0:04:09-16 відео), однак ОСОБА_1 почав просити відпустити його додому, оскільки зранку йому потрібно на роботу (на 0:04:17-21 відео) та знову ж відмовився продувати «Драгер». В подальшому ОСОБА_1 неодноразово на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» так і проїхати до медичного закладу, відмовлявся, стверджував, що він забрав дівчину і їхав додому (на 0:07:10, 0:15:21-24) та зізнався працівникам поліції, що вживав алкогольні напої (на 0:14:40 відео «його не багато було») та хотів «домовитися» (на 0:13:25 відео) з поліцейськими, щоб його відпустили додому та не складали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейським було попереджено його, що за «домовленість» передбачена кримінальна відповідальність (на 0:17:12-14 відео).

Таким чином, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 зафіксовано на нагрудну камеру працівника поліції, на якій він неодноразово повідомляє працівникам поліції, що «іде додому в комендантську годину, оскільки йому потрібно було забрати дівчину» (на 0:00:10, 0:03:01-05, 0:07:10, 0:15:21-24 відео).

При розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину свою визнав, розкаявся у вчиненому, про що написав власноручну заяву (а.с. 12).

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд виснує, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, дана вірна оцінка доказів у їх сукупності, вина ОСОБА_1 доведена беззаперечно, у зв`язку з чим суд дійшов правильного висновку про наявність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.

Отже, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, а постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета