Справа № 583/5433/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Охтирка

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Семенова О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка адміністративний матеріал, що надійшов від Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 ,

за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 159209 від 26 жовтня 2024 року ОСОБА_1 26 жовтня 2024 року о 10 годині 38 хвилини на вулиці Охтирській, 57 в с. Пологи Охтирського району Сумської області керував транспортним засобом мопедом марки «Дельта» державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням газоаналізатора Драгер № 6820, проба тесту позитивна 0,98 проміле алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 159216 від 26 жовтня 2024 року ОСОБА_1 26 жовтня 2024 року о 10 годині 38 хвилини на вулиці Охтирській, 57 в с. Пологи Охтирського району Сумської області, повторно протягом року керував транспортним засобом мопедом марки «Дельта» державний номерний знак НОМЕР_2 , не мАючи права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 жовтня 2024 року об`єднано справу № 583/5434/24, провадження № 3/583/2077/24 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 із справою № 583/5433/24, провадження № 3/583/2076/24 за ч. 1 ст. 130 КУпАП /а.с. 13/.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не прибув, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду протоколу /а.с. 21-23/.

Суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 , який повідомлений про розгляд справи належним чином. Це допускається положенням ст. 268 КУпАП, ураховуючи при цьому усталену судову практику ЄСПЛ щодо оцінки поведінки особи та її вплив на тривалість розгляду справи, згідно якої право на доступ до суду, закріплене § 1 ст. 6 Конвенції, «не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питання певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конституції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати § 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та постановленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс ІІ проти Німеччини» (Prince Hans-Adam ІІ of Liechtenstein v. Germany). «Заявник зобов`язаний максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання» (рішення від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Uniyn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Вивчивши матеріали справи, давши їм оцінку, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно із положеннями КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення. У тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності / ч. 1, ч. 2 ст. 7/; завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом / ст. 245/.

Крім того, уряд України у справі «Надточій проти України» № 7460/03 від 15 травня 2008 року визнав, що КУпАП має карний кримінально-правовий характер /п. 21 рішення Європейського суду з прав людини у вказаній справі/, а тому процесуальні норми КУпАП кореспондуються з процесуальними нормами КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

При дослідженні в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 159209 встановлено, що він складений 26 жовтня 2024 року о 11 годині 03 хвилин на вулиці Охтирській, 57, с. Пологи Охтирського району Сумської області, інспектором Охтирського РВП ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції Тимошенком М.В. про те, що ОСОБА_1 26 жовтня 2024 року о 10 годині 38 хвилини на вулиці Охтирській, 57 в с. Пологи Охтирського району Сумської області керував транспортним засобом мопедом марки «Дельта» державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням газоаналізатора Драгер № 6820, проба тесту позитивна 0,98 проміле алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свідки чи потерпілі не залучалися. До протоколу додається: інші матеріали справи, направлення водія на огляд, відеозапис, акт огляду на стан сп`яніння, факт ЄО №16168. Документи в нього не вилучалися, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Є підпис поліцейського, який склав протокол, ОСОБА_1 відмовився від підпису /а.с. 2/.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідальність за статтею ч. 5 ст. 126 КУпАП настає виключно за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду в своїй Постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Верховний Суд у своїй постанові від 20 лютого 2019 року по справі № 404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив свою позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту. Тобто таких, які не залишають місця сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

В матеріалах справи є: 1/ акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого слідує, що у ОСОБА_1 інспектором поліції виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння зіниць очей, в зв`язку з цим за допомогою Газоаналізатора Alkotester Драгер 6820 проведено огляд на стан сп`яніння, результат огляду на стан сп`яніння позитивний 0,98 проміле; 2/ тестування на алкоголь № 119 до протоколу серії ЕПР1 № 159209 від 26 жовтня 2024 року, проведене 26 жовтня 2024 року о 10 годині 26 хвилини, ALCOTEST 6820, прилад № ARRK-0030, принтер № ARRH-0023, в якому вказано, що у ОСОБА_1 виявлено 0,98 проміле; 3/ направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Охтирської ЦРЛ від 26 жовтня 2024 року о 10 годині 35 хвилин ОСОБА_1 , в якому вказано, що у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння зіниць очей, запах алкоголю з порожнини рота, огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою Газоаналізатора Alkotester Драгер 6820, результат огляду на стан сп`яніння позитивний 0,98 проміле, підпис ОСОБА_1 відсутній; свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки; постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП; електронний рапорт інспектора Охтирського РВП ГУНП в Сумській області /а.с. 3-8, 10-11, 17-19/.

При дослідженні в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 159216 встановлено, що він складений 26 жовтня 2024 року о 11 годині 13 хвилин на вулиці Охтирській, 57, с. Пологи Охтирського району Сумської області, інспектором Охтирського РВП ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції Тимошенком М.В. про те, що ОСОБА_1 26 жовтня 2024 року о 10 годині 38 хвилини на вулиці Охтирській, 57 в с. Пологи Охтирського району Сумської області, повторно протягом року керував транспортним засобом мопедом марки «Дельта» державний номерний знак НОМЕР_2 , не мАючи права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП. Свідки чи потерпілі відсутні. До протоколу додається: інші матеріали, відеозапис. Документи не вилучалися, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Є підпис поліцейського, який склав протокол, ОСОБА_1 відмовився від підпису /а.с. 16/.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису із нагрудної камери, наданого поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 159209 від 26 жовтня 2024 року слідує, що відеозапис розпочатий о 10 годині 35 хвилин 26 жовтня 2024 року, з якого не можливо встановити факт керування ОСОБА_1 мопедом, він перебував на пропускному пункті, де у нього поліцейським було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки, результат позитивний 0.98 % проміле алкоголю, не погодився із результатом та відмовився від повторного огляду та повідомив, що він не керував мопедом, оскільки він не заводиться, товкав його ногами, двигун заглушений, вів його в руках. Йому роз`яснено його права та обов`язки, складено відносно нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який йому зачитали. Від підпису та надання пояснень відмовився, . його було відсторонено від керування /а.с. 9/.

В матеріалах справи відсутні письмові пояснення свідків, які б могли підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

У підпункті 1 пункту 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999 передбаченого, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таким чином, якщо відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, здійснюється не з моменту початку виконання службових обов`язків, чи є приривним або таким, з якого не можливо встановити всі події, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

В судовому засіданні встановлено, що відео не співпадає із складеними протоколами про адміністративне правопорушення щодо самої події адміністративного правопорушення, так як відсутнє підтвердження факту керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення /стаття 86 КПК України/.

Протоколи про адміністративне правопорушення в даному випадку не можуть бути допустимими доказома, так як складені з порушенням норм КУпАП щодо процедури їх складання. Всі інші матеріали суддею не приймаються до уваги, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган /посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії. Згідно із статтею 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цей принцип презумпції невинуватості узгоджується з положенням Європейської конвенції з прав людини, визначеними ч. 2 ст. 6, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні не було встановлено та доведено в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні допустимі докази, на підтвердження факту керування нею транспортним засобом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 36, 124, ч.1 ст. 130, ст.ст. 247, 251, 252, 268, 271, 280, 283, 287-289 КУпАП,

УХВАЛИЛА:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання у 10-денний строк з дня її проголошення апеляції до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Постанова набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області О.С.Семенова