ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №522/16909/24

Провадження №3/522/9757/24

06 грудня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Донцов Д.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси 27.09.2024 р. надійшов адміністративний матеріал щодо ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 03.10.2024 р. матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, повернуто до Управління патрульної поліції в Одеській області для належного оформлення.

04.12.2024 р. до суду повернулась справа стосовно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №167552 від 22.09.2024 р. вбачається, що 22.09.2024 р. близько 06:20 год. ОСОБА_1 перебував за адресою: м.Одеса, площа 10-го Квітня, вчинив хуліганські дії, а саме пошкодив пам`ятку архітектури.

06.12.2024 р. захисником Карташовим А.Г. в інтересах ОСОБА_1 до суду було подано клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтуванні зазначено, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення містить взаємовиключні тези, останній не вчиняв дій, що порушують громадський порядок та не може підлягати відповідальності за інкриміноване правопорушення. У діянні ОСОБА_1 відсутні ознаки хулігінства, в тому числі мотиву хуліганських дій. Окрім того, сторона захисту зазначила, що на території міста Одеси не існує жодного локального нормативного акту, який би регламентував порядок демонтажу пам`ятників та пам`ятних знаків, що підтверджується листом Департаменту культури, міжнародного співробітництва та Європейської інтеграції Одеської міської ради від 01.11.2024 року №09-24/36, у зв`язку із чим неможливо стверджувати про порушення порядку такого демонтажу. Більш того, вказаний об`єкт «макети орденів ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташовані на меморіалі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на площі 10-го Квітня в м. Одесі, віднесений органом військового управління Одеською обласною військовою адміністрацією до символіки російської імперської політики та підлягає обов`язковому демонтажу відповідно до Розпорядження №695/А-2024 від 26.07.2024 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`являвся, про дату, час та місце повідомлявся належним чином. В судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 адвокат Карташов А.Г. підтримав клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Суд дослідив матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а тож підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного правопорушення є місце його вчинення, а саме громадське місце.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства, є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

У той же час процесуальне законодавство ґрунтується на доказах, які мають бути належними та допустимими, тобто мають бути достатніми і містити інформацію щодо предмета доказування.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

На підтвердження вини ОСОБА_1 правоохоронним органом до суду надано: рапорт із служби «102»; рапорт працівника поліції від 22.09.2024 р.; фотоматеріал.

Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Щодо наявного в матеріалах справи фотоматеріалу, суд не має можливості встановити хто зображений на ньому та дату події фіксування.

За таких обставин слід констатувати, що збирання доказів у цій справі відбувалось поверхнево та формально, тому зібрані у справі докази і представлені суду для розгляду не можуть бути визнані належними та такими, які б в своїй сукупності поза розумним сумнівом підтверджували вину притягуваного в скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Матеріали справи не містять пояснень свідків, відеозапису, та будь-яких інших належних та допустимих доказів, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, які можливо б було дослідити в судовому засіданні для встановлення істини та які могли б підтвердити чи спростувати обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом із тим, матеріали адміністративної справи не містять доказів того, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на порушення саме громадського порядку.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого 173 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ст.173 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 173, 221, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Д.Ю. Донцов