Справа № 390/2291/24
Провадження № 3/390/1041/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2024 р.Суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Квітка О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

встановив:

о 22 год. 46 хв. 05 жовтня 2024 року у Кропивницькому районі, в с. Созонівка, по вул. Польова, б.2, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21140, н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у найближчому медичному закладі відмовився. Правопорушення скоєне повторно протягом року .

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку.

В практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні, вказано, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (справа «Пономарьов проти України» 3 квітня 2008 року заява N 3236/03).

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 143876 від 05.10.2024; постанова Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.05.2024 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; довідки, в яких зазначено, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема за ч. 1 ст. 130 КУпАП, посвідчення водія не отримував, автомобіль належить ОСОБА_2 ; відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції.

Відповідно до вимог п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Враховуючи викладене, оцінюючи належні та допустимі докази у їх сукупності, суд вважає, що своїм діянням ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В Постанові пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. Оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

До матеріалів справи долучено довідку, згідно з якою транспортний засіб, на якому було скоєне правопорушення, не є приватною власністю порушника, а тому стягнення у виді конфіскації транспортного засобу застосувати неможливо.

Також, із довідки інспектора поліції вбачається, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, тому позбавити його права, якого у нього немає, не можна.

Враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, суд вважає за доцільне застосувати стягнення у виді штрафу, проте, оскільки ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 1, 30, 33, 36, 283-285 КУпАП, на підставі ст. 130 КУпАП, ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп. на користь держави..

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.О.Квітка