Справа № 751/8766/24
Провадження №3/751/3203/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Діденко А.О.

при секретарі Бобровник Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в :

21.09.2024 о 14 год. 15 хв. у м. Чернігів по вул. Старобілоуська, 51, водій ОСОБА_1 керував електричним трициклом Maxxter Triker 1,5 кВт без д.н.з. з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер та у встановленому законом порядку в лікарні відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 вкотре не прибув, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд відкладав розгляд справи, судові повістки направлялись на адресу, яка зазначена в матеріалах справи, для того, щоб забезпечити ОСОБА_1 право на захист. Однак останній судові повістки не отримує.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, про здійснення розгляду справи в Новозаводському районному суді міста Чернігова за викликом ОСОБА_1 був повідомлений у протоколі про адміністративне правопорушення, у якому міститься посилання про роз`яснення йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Однак останній не вживав заходів, спрямованих на забезпечення своєї участі в судовому засіданні та надання доказів в обґрунтування своєї позиції. При цьому суд зазначає, що відмова особи від підпису про ознайомлення з протоколом у тому разі, якщо не було доведено наявність обставин, що об`єктивно перешкоджали такій особі ознайомитися з протоколом, не свідчить про відсутність можливості ознайомитися зі змістом відповідного протоколу.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На переконання суду, період часу, що фактично минув між складанням протоколу (21.09.2024) та розглядом справи (11.12.2024), є об`єктивно достатнім для того, щоб особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, мала можливість отримати безпосередньо в суді або на вебресурсі «Судова влада України» відомості про розгляд її справи.

Отже, ОСОБА_1 , не будучи обмеженим у своїх правах та знаючи про наявність складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, мав можливість самостійно цікавитись ходом розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи завдання провадження в справі про адміністративне правопорушення, правові висновки ЄСПЛ, суд вважає за можливе та необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи може призвести до уникнення винуватою особою відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008), при розгляді кримінальних та адміністративних справ зазначених категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, примітки до ст. 286 КК, ч. 7 ст. 121 КУпАП, п. 1.10 ПДР.

Надалі до ст. 121 КУпАП неодноразово вносились зміни та наразі поняття «транспортні засоби» визначено у ч. 12 ст. 121 КУпАП, згідно з якою під транспортними засобами слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Водночас у примітці до ст. 286 КК України по-іншому визначене поняття транспортного засобу, а саме: під транспортними засобами слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби.

Відмінність полягає у тому, що ч. 12 ст. 121 КУпАП до транспортних засобів віднесені інші транспортні засоби, а приміткою до ст. 286 КК України інші механічні транспортні засоби. Ці поняття не є тотожними і кожне з них визначене у п. 1.10 ПДР.

Так, механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна; цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Тоді як транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів (п. 1.10 ПДР).

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що особливістю механічного транспортного засобу є приведення його в рух з допомогою двигуна, тоді як для транспортного засобу ця особливість не властива. Транспортний засіб лише призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Тобто поняття «транспортний засіб» є більш широким ніж поняття «механічний транспортний засіб» та перше поняття охоплює друге. Наявність двигуна або електродвигуна потужністю понад 3 кВт є обов`язковим для механічного транспортного засобу, проте не обов`язкове для транспортного засобу.

Здійснюючи тлумачення терміну «транспортний засіб» для цілей статті 130 КУпАП суд враховує також і цільовий (телеологічний) спосіб тлумачення норм права, за яким головною метою правозастосування є виявлення цілей прийняття правової норми у співвідношенні з нею граматичної і логічної суті формулювань законодавця, що містяться в текстах нормативно-правових приписів. Метою статті 130 КУпАП є забезпечення безпеки дорожнього руху від тих ризиків, які породжує керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння. При цьому, такі підвищені ризики не завжди перебувають у причинно-наслідковому зв`язку саме із потужністю двигуна (електродвигуна) транспортного засобу. Підтвердженням цьому висновку є, зокрема, правова позиція Верховного Суду, висловлена в у постанові від 15.03.2023 у справі №127/5920/22, згідно із якою використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 Цивільного кодексу, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна. Для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Відтак суд приходить висновку, що електричний трицикл з електродвигуном потужністю до 1,5 кВт, яким згідно з протоколом керував ОСОБА_1 , є транспортним засобом, а об`єм та потужність двигуна при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП не має значення. При цьому диспозиція статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування саме транспортними засобами, а не виключно механічними транспортними засобами.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння передбачено імперативною нормою, яка передбачає обов`язкове проходження огляду на вимогу поліцейського у випадку виявлення ним ознак сп`яніння, незалежно від особистих обставин та бажання особи, щодо якої порушується таке питання.

Відповідно до пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу та направленням на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння, в яких вказані ознаки сп`яніння та відповідно до яких огляд не проводився у зв`язку з відмовою; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , який підтвердив керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, після чого була викликана поліція; повідомленням на лінію «102» про те, що трициклом керує п`яний водій, який засинає за кремом; рапортом інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, що міститься на доданому до протоколу оптичному диску.

Так, із оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що після приїзду поліцейських за викликом біля електричного трициклу був виявлений ОСОБА_1 , який не заперечував керував транспортним засобом. Також на ОСОБА_1 як на водія вказував присутній на місці свідок, від якого були відібрані пояснення. Надалі, після повідомлення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці за допомогою приладу Драгер, так і в лікаря-нарколога. При цьому поліцейським було роз`яснено про відповідальність за таку відмову.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При визначенні виду стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника згідно зі ст. ст. 34, 35 КУпАП суд не вбачає.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33, ч. 1 ст. 130, 245, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч) грн (отримувач коштів: ГУК у Чернігівській області/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37972475, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0025001, КБКД: 21081300, призначення платежу*21081300, серія протоколу, № протоколу, ПІБ), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. на користь ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя: А.О. Діденко