Єдиний унікальний номер 719/335/24
Номер провадження 3/719/179/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Новодністровськ

Суддя Новодністровського міського суду Чернівецької області Луців О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_1 прикордонного загону, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №287414 від 09.04.2024 року, вбачається, що 09.04.2024 року о 17 год. 00 хв. на відстані 25000 метрів до лінії державного кордону на напрямку 0107/06 прикордонного знаку був затриманий ОСОБА_1 прикордонним нарядом «Контрольний пост», на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на території Сокирянської ОТГ Дністровського району Чернівецької області, в складі групи осіб спільно з громадянином ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9,12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП.

20.05.2024 року у суд надійшло клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення в порядку п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП від адвоката Загорулі В.П. ОСОБА_4 , у яких вона зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення серії 3хРУ №287414 від 09.04.2024 року є неналежним доказом, оскільки у ньому не зазначено координати, де нібито здійснено спробу перетину державного кордону, не додано схему із зазначенням цих координат із прив?язкою до місцевості. Також із протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи не вбачається, якими саме діями ОСОБА_1 вчинив незаконну спробу перетину державного кордону.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , було затримано на напрямку 0107/06 прикордонного знаку на відстані 25 000 м. від лінії державного кордону, на околиці АДРЕСА_2 .

Водночас, ні схеми правопорушення, на якій зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування відділу прикордонної служби, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, а також фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність та умисел

ОСОБА_1 на перетин кордону в такий спосіб, яке ставиться йому у провину - не надано.

Натомість, у своїх поясненнях ОСОБА_1 вказував, що намір перетинати державний кордон не мав, проте дані пояснення в протокол внесені не

були. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Органом, що склав протокол, не надано жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч.2 ст. 204-1 КУпАП, та яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Адвокат Клим В.А. просила закрити справу про адміністративне правопорушення та розгляд проводити без її участі та ОСОБА_1 .

Дослідивши наявні у справі докази, суддя дійшла наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП).

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року заява №926/08), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідальність за ч.2 ст.204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом. Усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника.

Суддя вважає, що факт перетинання державного кордону ОСОБА_1 у групі з іншою особою належними доказами не зафіксовано. При цьому, суддя критично оцінює наявні у справі письмові докази, які нібито підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки такі докази не містять у собі достовірних фактичних даних, сукупність яких надала б суду підстави прийти до переконливого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Так, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №287414 від 09.04.2024 року, протоколу про адміністративне затримання від 09.04.2024 року, рапорту інспектора вищої категорії 2-го відділення інспекторів прикордонної служби (тип С) штаб сержанта ОСОБА_5 від 09.04.2024 року, було здійснено перевірку транспортного засобу в якому перебували ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , які прямували в сторону контрольованого прикордонного району без підтверджуючих на це підстав.

Разом з тим, вказані докази не містять жодних фактичних даних, які б підтверджували фіксацію безпосереднього моменту як факту незаконного перетинання державного кордону на відповідній ділянці, так і факту вчинення таких дій безпосередньо ОСОБА_1 у групі з іншою особою, а лише констатують факт затримання ОСОБА_1 спільно з іншою особою під час їх руху на автомобілі на значній відстані від лінії державного кордону.

При цьому, на думку судді, сам по собі факт руху вказаних осіб у транспортному засобі в напрямку від лінії державного кордону без підтверджуючих підстав не свідчить про вчинення такими особами незаконного перетинання державного кордону.

Отже, оцінюючи вищевикладені докази у їх сукупності, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, у визначеному законом порядку не доведена.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суддя дійшла висновку, що адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП слід закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі ст.ст.7, 204-1, 247, 251, 252, 255, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Суддя: