Справа № 352/2304/24
Провадження № 3/352/1100/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2024 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Хоминець М. М., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 10.08.2024 о 01 год 55 хв на вул. Об`їзна в м. Тисмениця Івано-Франківського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «Chevrolet» н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Адвокат Голуб Г. С., який згідно ордеру представляє інтереси ОСОБА_1 , у судовому засіданні пояснив, що останній повністю визнає свою вину у вчиненні правопорушення, щиро розкаюється у вчиненому. Просив не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, враховуючи, що він систематично з 2022 по 2024 рік надає допомогу Збройним Силам України, а також внутрішньо переміщеним особам з перевезення гуманітарних вантажів особистими транспортними засобами на громадських засадах. Просив врахувати, що до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 притягується вперше, має інвалідність третьої групи, його щоденна робота пов`язана з керуванням транспортним засобом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому, крім повного визнання ним своєї вини, доводиться такими письмовими доказами:

- даними, що містяться у протоколі серії ЕПР1 № 110075 від 10.08.2024 про адміністративне правопорушення (а.с.1);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з відмовою останнього від проходження огляду (а.с.4);

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 10.08.2024, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з відмовою останнього від проходження огляду (а.с.2);

- даними розписки до протоколу про адміністративне правопорушення згідно якої ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом (а.с.3);

- даними протоколу серії ЕПР1 № 110083 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП;

- відеоматеріалі з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції (а.с.13).

З огляду на викладене суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що повністю доведено в суді.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У КУпАП відсутня норма, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого адміністративного стягнення, ніж передбачено законом. Проте діючий Кримінальний кодекс України містить відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, якою є ст. 69 КК України. При розгляді справи про адмінправопорушення щодо ОСОБА_1 суддя вважає за доцільне застосувати аналогію права.

Беручи до уваги наведене, з урахуванням особи винного, суддя, вмотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При прийнятті рішення суддя враховує вказані особою, яка притягується до відповідальності, обставини та надані ним письмові докази. Зокрема, суддя враховує такі обставини: ОСОБА_1 систематично з 2022 р. до 2024 р. надає допомогу Збройним Силам України, а також внутрішньо переміщеним особам з перевезення гуманітарних вантажів особистими транспортними засобами на громадських засадах, що підтверджується довідкою БО "Благодійний фонд Ліга допомоги учасникам АТО, добровольчим загонам та біженцям" від 21.11.2024; його щоденна робота пов`язана з керуванням транспортним засобом; ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, має інвалідність третьої групи.

Також суддя враховує щире розкаяння винного як обставину, що пом`якшує адміністративну відповідальність, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також те, що дії ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам.

З урахуванням викладеного суддя приходить до висновку про призначення правопорушнику адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами.

З ОСОБА_1 стягується судовий збір у користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Згідно ч. 1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн, та витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч .5 ст. 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ