Справа № 559/1745/24
Номер провадження 3/559/1028/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року місто Дубно Рівненська область

Cуддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В.

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно адміністративні матеріали, які надійшли від Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 164 ч. 1 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , пенсіонера, ,-

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП і вимоги ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені),-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №0023450 від 15.05.2023, в м.Дубно на вул. Сурмичі, 101, о 10 год. 35 хв. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, а саме: провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі (автомобіль «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_1 , без реєстрації як суб`єкта господарювання та отримання відповідної ліцензії.

Вказані дії ОСОБА_1 посадовою особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за ч.1 ст.164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив суд провадження по справі відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки жодної господарської діяльності він не проводив, свідки відсутні.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності із ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст.252 КУпАП, суд має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до ст.6 Конвенції.

Так, диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Відповідно до ст.3 ГК України, господарська діяльність - це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №0023450 від 15.05.2024, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення на вул.Сурмичі, 101, м.Дубно, о 10 год. 35 хв. 15.05.2024, а саме: провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі (автомобіль «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_1 , без реєстрації як суб`єкта господарювання та отримання відповідної ліцензії(а.с.2).

Проте, посадова особа на підтвердження встановлених обставин не вказала про наявність документального підтвердження на отримання матеріальних чи нематеріальних благ з боку ОСОБА_1 за надання таких послуг вартісного характеру, що повинні мати цінову визначеність, в протоколі відсутні посилання на нормативні акти, які передбачають відповідальність за правопорушення, тобто, відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Крім того, на фото, яке долучено до матеріалів справи (а.с.3), відсутні пасажири, матеріали справ не містять письмових пояснень свідків, у протоколі також не зазначено свідків, що унеможливлює сам факт надання послуг з перевезення пасажирів.

В матеріалах справи відеозапис відсутній.

Окрім цього, відсутня інформація про самостійність, регулярність та тривалість діяльності ОСОБА_1 .

Крім того, у КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановлюється в конкретній справі. У вищевказаних процесуальних документах, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом цього правопорушення визначаються суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

При встановленні вини осіб, які притягуються до адміністративної за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, слід встановити факт надання особою послуг з перевезень пасажирів, регулярність (систематичність) здійснення таких перевезень, а також найважливіші параметри обслуговування споживачів.

Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП в частині визначення вказаних дій є бланкетною та відсилає до встановленого законом порядку Державної реєстрації та перереєстрації суб`єктів підприємницької діяльності незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, за винятком окремих видів суб`єктів підприємницької діяльності, для яких законами України встановлено спеціальні правила державної реєстрації, а також до порядку скасування державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності, які регулюються Положенням про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 № 740.

Тому, при визначенні складу цього адміністративного правопорушення є необхідним визначення чи провадить особа господарську діяльність і чи має вона державну реєстрацію як суб`єкт господарювання. Матеріали справи такої інформації не містять.

З огляду на наведене, дії, що поставлені ОСОБА_1 у провину, фактично не визначені та неконкретні, що позбавляє можливості надати їм вірну правову оцінку.

Протокол не містить посилань на будь-які інші докази та конкретні ознаки здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності в розумінні положень ст.ст.2,3 ГК України.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, п.2 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст.62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, слід враховувати практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від І 15 р.. заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, від 20.09.2016) ЄСПЛ, де серед іншого, зазначено, що «...суд не може вирішувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» від 20.09.2016 зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд немає права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Докази, надані суду, є недостатніми для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 неможливо визнати процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

На підставі викладеного, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.164, ст.245, ст.251, ст.252, п.1 ч.1 ст.247, ст. 283-284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В.Ралець