Справа № 134/2085/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2024 року селище Крижопіль

Суддя Крижопільського районного суду Вінницької області Швець Л.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу ФОП « ОСОБА_2 », яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД 032910 від 22.11.2024 року, ОСОБА_1 24 жовтня 2024 року близько 17 години 00 хвилин за адресою АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно сестри чоловіка ОСОБА_3 , а саме ображала нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона та її чоловік з потерпілою ОСОБА_3 перебувають у неприязних відносинах на протязі тривалого часу. Вона з чоловіком не хочуть, щоб їхня дитина спілкувалась з своєю тіткою і заборонили це спілкування, але попри це ОСОБА_3 приходить без запрошення до них додому і при зустрічі без їхнього дозволу підходить до їхнього сина, через це у них виникають сварки під час яких ОСОБА_3 влаштовує скандали і дитина її боїться. Щодо вище вказаного протоколу то остання їхня сварка відбулась 13 жовтня 2024 року, вона та потерпіла ОСОБА_3 написали заяви до поліції, чому працівник поліції вказав, що подія сталась 24 жовтня 2024 року їй не відомо. Також ОСОБА_1 пояснила, що з потерпілою ОСОБА_3 разом не проживають, не пов`язані спільним побутом, тобто вони не є членами однієї сім`ї, з цих причин просила закрити провадження у справі за відсутності складу злочину.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що між нею та дружиною її брата ОСОБА_1 виникли неприязні відносини, на протязі двох років вона не спілкується з нею та братом, конфлікти виникають через те, що брат з дружиною забороняють спілкуватись з їхнім сином. 24.10.2024 року вона була у лікарні в м. Вінниці і з братом та ОСОБА_1 не бачилась та не спілкувалась, подія яка викладена в протоколі сталась 13 жовтня 2024 року. Проживають вони окремо, на сьогодні не спілкуються, не помирились, просила покарати ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не підтверджена та провадження у справі має бути закрито в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до вимог ст. 9 КУАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попередження насильства у сім`ї» психологічним насильством в сім`ї є насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попередження насильства у сім`ї» члени сім`ї - особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

Закон України Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків визначає насильство за ознакою статі як діяння, спрямовані проти осіб через їхню стать, або поширені в суспільстві звичаї чи традиції (стереотипні уявлення про соціальні функції (становище, обов`язки тощо) жінок і чоловіків), або діяння, що стосуються переважно осіб певної статі чи зачіпають їх непропорційно, які завдають фізичної, сексуальної, психологічної або економічної шкоди чи страждань, включаючи погрози таких дій, у

публічному або приватному житті.

Так, згідно протоколу ОСОБА_1 вчинила відносно потерпілої ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображала її нецензурною лайкою.

Також згідно протоколу серії ВАД № 032910 від 22 листопада 2024 року адреса проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , а потерпілої ОСОБА_3 вказано - АДРЕСА_2 .

Разом з тим, в судовому засіданні, як і ОСОБА_1 так і сама потерпіла ОСОБА_3 підтвердили, що не проживають, разом, спільного господарства не ведуть і довгий час перебувають у неприязних відносинах.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , спільно не проживають, не пов`язані спільним побутом та не ведуть спільне господарство, тобто вони не є членами однієї сім`ї, а відтак ОСОБА_3 не є суб`єктом домашнього насильства.

Також суд звертає увагу, що наданий суду рапорт щодо обставин, викладених у протоколі не відображають, коли дійсно скоєно вище вказане правопорушення, оскільки містять різняться дати скоєння правопорушення в рапорті зазначено, що вказана подія сталась 13 жовтня 2024 року, що було підтверджено в судовому засіданні, як і самою особою, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 так і потерпілою ОСОБА_3 . В протоколі дата скоєння вказано 24 жовтня 2024 рік.

Протокол про адміністративне правопорушення ВАД № 032910 від 22 листопада 2024 року не може бути прийнятий як доказ вини ОСОБА_1 в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом.

Положенням п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247 ч. 1 п. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Крижопільський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя