№ 3/183/6359/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з відділення поліції № 2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Старе Мажарове Харківської області, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 4 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП,

в с т а н о в и в :

22 листопада 2024 року о 15 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні магазину «Харон», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Самарівський район, м. Перещепине, вул. Базарна, 12, здійснювала роздрібну торгівлю з рук тютюнових виробів, а саме сигарет «DESERT», чим порушила вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання, виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Правопорушення чинено повторно протягом року.

Крім цього, 22 листопада 2024 року о 15 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні магазину «Харон», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Самарівський район, м. Перещепине, вул. Базарна, 12, здійснювала продаж сигарет «DESERT» без отримання ліцензії на вказаний вид господарської діяльності.

В суд ОСОБА_1 не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про місце та час розгляду справ. Крім того, остання достовірно знала, що стосовно неї складено протоколи про адміністративні правопорушення, які направлені до суду. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду від ОСОБА_1 не надходило. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП суддя вирішив розглядати справи без участі ОСОБА_1 .

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить її підпис у протоколі, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення за статтею 156, 164 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що дві справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП розглядаються одночасно, суд вважає за необхідне об`єднати ці справи в одне провадження.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, на підставі таких доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 855403, яким зафіксовано факт правопорушення за ч. 4 ст. 156; протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 855402, яким зафіксовано факт правопорушення за ч. 1 ст. 164; рапорту поліцейського ВП № 2 Новомосковського ГУНП в Дніпропетровській області про те, що 22.11.2024 о 15.44 надійшло повідомлення від співробітника поліції про те, що в магазині «Харон», за адресою: АДРЕСА_2 здійснюється роздрібна торгівля з рук тютюнових виробів, без марок акцизного податку; письмових пояснень ОСОБА_2 про те, що він 22.11.2024 пішов до магазину «Харон» де придбав для власного вживання сигарети «DESERT» за 65 гривень; письмових пояснень ОСОБА_1 про те, що 22.11.2024 вона працювала продавцем в магазині «Харон», який розташований Дніпропетровська область, Самарівський район, м. Перещепине, вул. Базарна, 12, куди приблизно о 15.00 прийшов невідомий чоловік та попрохав купити сигарети, які вона йому продала, а саме одну пачку сигарет «DESERT» за 65 гривень; протоколу огляду від 22.11.2024 з фототаблицею, долученої до нього, в ході проведення якого у ОСОБА_1 було вилучено тютюнові вироби, якими вона торгувала без ліцензії; постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.02.2024 та довідки інспектора САП Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Рибалки А.В. від 23.11.2024 долученої до неї, відповідно до яких ОСОБА_1 було визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 3400 грн., з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» забороняється продаж тютюнових виробів з рук.

Відповідно до ч. 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме: торгівля тютюновими виробами з рук, вчинена особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення; та провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ч. 4 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі за ч. 4 ст. 156 КУпАП, та з конфіскацією виготовленої продукції і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, що у відповідності до ст. 23 КУпАП буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч. 4 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 36, 40-1, 156, 164, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративне правопорушення № 183/12175/24 (провадження № 3/183/6359/24) стосовно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 156 КУпАП, та № 183/12177/24 (провадження № 3/183/6360/24) стосовно ОСОБА_1 ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Присвоїти об`єднаній справі єдиний унікальний номер справи 183/12175/24 (провадження № 3/183/6359/24).

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення:

- за ч. 4 ст. 156 КУпАП у виді штрафу у розмірі восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 13 600 гривень 00 копійок, з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі;

- за ч. 1 ст. 164 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 гривень 00 копійок, з конфіскацією виготовленої продукції і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто у сумі 17 000 гривень 00 копійок, з конфіскацією предметів торгівлі тютюнових виробів, які були вилучені у ОСОБА_1 згідно з протоколом огляду від 22.11.2024, та виручки (грошей), одержаної від продажу предметів торгівлі.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий