Справа № 189/2956/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

16.12.2024 року смт. Покровське

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Лукінова К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покровське Синельниківського району Дніпропетровської області адміністративний матеріал, що надійшов від ВП №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, інвалідом не являється, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

- за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 01.12.2024 року, о 11:20 годині, в смт. Покровське по вул. Набережна, керував т/з ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, правопорушення вчинено повторно протягом року. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1А ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

За змістом ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність наступає в разі повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність наступає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.1 а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина порушника ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №831391 від 01.12.2024 року, відеоматеріалом та іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Судом встановлено, що постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2024 року у справі №189/325/24 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження того факту, що саме ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, не маючи права керувати т/з.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та враховуючи те, що ОСОБА_1 не маючи права керування т/з та не надав суду заперечень щодо керування транспортним засобом 01.12.2024 року.

При призначенні адміністративного покарання, та враховуючи характер скоєного правопорушення, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують вину правопорушника, вважаю можливим притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки такий вид адміністративного стягнення для правопорушника ОСОБА_1 є достатнім і необхідним для його виховання.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст.8, 33,130,251,252,283-285 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, притягнувши його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі штрафу в дохід держави у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк звернення постанови до виконання - три місяці з моменту набрання виконавчим документом законної сили.

Суддя: К.С. Лукінова