Справа 688/5196/24
№ 3/688/1572/24
Постанова

Іменем України

18 грудня 2024 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Березюк О.Г., за участі секретаря судового засідання Антонюк І.І., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Пасічника Ю.О., розглянувши в режимі відеоконференції матеріали, які надійшли від заступника начальника Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента Національного університету водного господарства та природокористування м. Рівне , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 28 вересня 2022 року, орган видачі 5610, посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 13 січня 2023 року, РНОКПП НОМЕР_3 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

26 жовтня 2024 року о 12 год 01 хв на 274 км автодороги Н25, ОСОБА_1 , керував автомобілем «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_4 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці ока не реагують на світло, неприродній колір обличчя, порушення координації рухів. Від проходження тесту на стан наркотичного сп`яніння у лікувальному закладі водій відмовився на місці зупинки, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку із навчанням. В заяві зазначив, що вину не визнає, оскільки обставини, зазначені у протоколі, не відповідають дійсності.

В судовому засіданні захисник Пасічник Ю.О. категорично заперечив зазначені в протоколі обставини, подав клопотання про закриття провадження у справі. В клопотанні зазначив, що ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, пред`явленим відеозаписом у т.ч. поясненням ОСОБА_1 , вважає, що провадження у даній справі має бути закрите з підстав відсутності належних і допустимих доказів винуватості особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він по-перше не мав зазначених поліцейським ознак наркотичного сп`яніння; по-друге: був тверезий бо не вживав наркотичних засобів; по-третє: не відмовлявся від встановленого законом порядку, проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння. На дослідженому відеозаписі з боді-камер поліцейського видно, що огляду на виявлення ознак наркотичного сп`яніння він не проводив. Здійснена ним імітація перевірки зіниць очей, озвучена ним на відео, свідчить про те, що зіниці реагували на світло, проте, на думку поліцейського, дещо повільніше, ніж потрібно. Це не могло давати законні підстави навіть висувати вимогу на проведення огляду в медичному закладі бо інших ознак він не озвучував і на відеозаписі їх не видно. Акту такого огляду, як то передбачено інструкцією, поліцейський не складав. Об`єктивна сторона складу інкримінованого правопорушення передбачає відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на визначення наркотичного сп`яніння водієм про те у протоколі не зазначено точного часу, місця, та дій водія щодо відмови чи ухилення від огляду. Поліцейській в порушення вимог п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом №1452/735 від 09.11.2015 року (надалі Інструкція), не забезпечив доставлення водія ОСОБА_1 у найближчий медичний заклад. Із додатків до протоколу про адміністративне правопорушення є направлення на огляд водія транспортного засобу, ОСОБА_1 в Шепетівську БПЛ (багатопрофільну лікарню), з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння, датоване 26 жовтня 2024 року о 12 год 10 хв, про те, на відеозаписі (час 12:09:34) чітко видно, що поліцейський наперед запитав у водія, яка у нього буде позиція (реакція), якщо він запропонує йому пройти тест на визначення стану наркотичного сп`яніння у не існуючій, «Нетішинській багатопрофільній лікарні». Повторив це кілька разів. Це запитання по-перше: ніяк не можна визнати «законною вимогою поліцейського», по-друге: ця вимога пройти тест висунута незаконно та в порушення вимог Інструкції не до найближчого медичного закладу, а взагалі до не існуючого медичного закладу у м. Нетішин, розташування якого значно дальше, а ні ж три ближчих медичних установи, де проводять такі дослідження. Зокрема найближчим з яких є «Шепетівська багатопрофільна лікарня». Із цим направлення ОСОБА_1 не ознайомлено, його копії не вручено, а вищевказані обставини, свідчать що він сфальсифікований. В цьому конкретному випадку поліцейський грубо порушив чи проігнорував існуючий у нього обов`язок, передбачений п.7 розділу І Інструкції, яким чітко визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому медичному закладі охорони здоров`я, що забезпечується шляхом доставлення цими поліцейськими водія у медичний заклад, в якому його відмова має фіксуватися лікарем, після складання останнім відповідного акту огляду. Ігнорування цього обов`язку породжує обґрунтовані сумніви правомірності дій поліцейського, які повинні тлумачитись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 ніякий активних дій, які не давали можливості поліцейському доставити його до медичного закладу не чинив та впродовж всього часу виконував всі вказівки поліцейського, який користуючись цим сам вчинив провокацію адміністративного правопорушення. Всі ці обставини в сукупності, за короткий проміжок часу, коли особі яка вперше опинилась під підозрою у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, призвели до спантеличення ОСОБА_1 , який не усвідомлював загрозу існування в цьому випадку такої суворої відповідальності за це. В такому випадку у ОСОБА_1 був відсутній прямий умисел, як обов`язкова ознака інкримінованого правопорушення та мотиву, уникнути відповідальності за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння у якому не перебував, докази чого долучені стороною захисту до справи. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. За наслідками перегляду відеозапису видно, що він був не безперервним, не виправдано зупинявся для складання матеріалів, які згодом виявились сфальсифікованими. Не підписаними водієм, який на відеозаписі видно, що не відмовлявся від підписів, що в сукупності породжує обґрунтовані сумніви у допустимості поданих суду доказів. Поліцейський не відсторонив водія від керування транспортним засобом, надавши йому усний дозвіл продовжувати рух, в час коли не вів відеозапису їх розмов, що свідчить про упевненість посадової особи, у тому, що зазначені ним ознаки були вигаданими і повністю заперечувались водієм. Дії поліцейського, який зімітував якийсь огляд, не повідомив належним чином про порядок його проведення, не озвучив всіх зазначений ним у протоколі ознак водію, повідомив про намір везти його в майбутньому до не існуючого медичного закладу, який не є найближчим, приховавши дійсні наслідки складання протоколу за ст.130 КУпАП, сфальсифікувавши відомості у додатках до протоколу на наш погляд, як і на погляд напевне інших, сторонніх незацікавлених осіб вчинив явнии прояв провокації правопорушення. Адже поліцейський діяв не у відповідності до передбаченої Інструкції, він був зацікавлений у покращенні власної статистичної звідності за виявлення водіїв у стані алкогольного чи наркотичного спяніння, постійно або давав неправдиву інформацію ОСОБА_1 , або завуальовано приховував її, вчиняючи різного роду відволікаючі маневри. Фактично він спровокував та за фільмував це правопорушення, що є недопустимо у мовах правової держави. Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, висловленої у чисельних рішення цього суду («Енгель та інші про ти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інші) провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП повинно проводитись за процедурою, передбаченою для кримінальних правопорушень. ЄСПЛ виключає можливість притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення, на яке особу підбурили працівники поліції. Згідно ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення. Наполяє на тому, що саме провокація з боку поліцейських стала причиною керування транспортних засобом, що вимагає від нас клопотати перед судом визнати складені на ОСОБА_1 процесуальні документи, як протокол, направлення, акт огляду, недопустимим доказами. Поліцейським грубо порушенні вимоги закону та п 7 розділу І Інструкції II, який вимагає від нього провести такий огляд у найближчому медичному закладі, куди поліцейський забезпечує доставку такої особи протягом 2-х годин з моменту виявлення ознак сп`яніння (п.9 розділу II Інструкції). Цього в даному випадку поліцейськими зроблено не було. Перешкод цьому ОСОБА_1 не чинив, навпаки був під повним контролем поліцейських, які його фактично затримали, обшукували в приміщенні стаціонарного поста. Огляд особи на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Таким чином сторона захисту вважає, що «поза розумним сумнівом» відсутній факт відмови ОСОБА_1 від встановленого порядку проходження огляду у медичному закладі, оскільки не підтверджується будь-якими належними та достатніми доказами. Також підтверджується під час дослідження матеріалів справи. При цьому спростовується наявність «достатніх підстав вважати, що водій перебував у стані та з ознаками наркотичного сп`яніння», бо це спростовується висновком №810 від 26 жовтня 2024 року, виданим КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» згідно якого у ОСОБА_1 в той день не було жодних ознак, а ні алкогольного, а ні наркотичного сп`яніння. Що також доводиться результатом токсикологічного дослідження №1001, згідно якого його зразки біологічного походження перевірялись на явність маси різного роду наркотиків та психотропів, сліди яких зберігаються в крові людини щонайменше 7 діб. Тому, у поліцейського не було підстави для направлення такого водія га огляд. Це саме узгоджується і відеозаписами з відеокамери. Просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника, особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за №1306, Правила відповідно доЗакону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (Далі - ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

За пунктом 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 №1452/735 (далі Інструкції), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17 грудня 2008 року № 1103 (Далі Порядок).

Згідно зі ст.2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Із матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №159269 від 26 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 , складено за порушення п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

До протоколу долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається що огляд у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння не проводився. Окрім цього, до матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Шепетівська БПЛ», які містять відомості про відмову ОСОБА_1 пройти у встановленому Законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння та поліцейським зазначено, що огляд не проводився.

При дослідженні долученого до протоколу про адміністративне правопорушення диску відеозапису з нагрудної камери судом встановлено, що поліцейським грубо порушенні вимоги закону та п 7 розділу І Інструкції II, який вимагає від нього провести такий огляд у найближчому медичному закладі, куди поліцейський забезпечує доставку такої особи протягом 2-х годин з моменту виявлення ознак сп`яніння (п.9 розділу II Інструкції). Однак, поліцейський не забезпечив доставлення водія ОСОБА_1 у найближчий медичний заклад. Хоча, ОСОБА_1 не чинив для цього перешкод.

Порядок огляду на стан сп`яніння визначений ст.266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Згідно п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,уразі наявності підстав вважати,що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно пункту 3 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), згідно п. 2 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Більш того, описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як в даному випадку.

Як вбачається із долученого відеозапису, поліцейський в процесі спілкування з ОСОБА_1 здійснив імітацію перевірки зіниць очей та на думку поліцейського, зіниці реагували на світло дещо повільніше, ніж потрібно. При цьому, на переконання суду, зазначене не вказує на наявність у ОСОБА_1 явних ознак наркотичного чи іншого сп`яніння у момент зупинки та після неї.

Крім того, згідно висновку №810 від 26 жовтня 2024 року, виданим КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення», у ОСОБА_1 26 жовтня 2024 року не було жодних ознак, а ні алкогольного, а ні наркотичного сп`яніння.

Також, відповідно до результату токсикологічного дослідження №1001, зразки біологічного походження ОСОБА_1 перевірялись на наявність маси різного роду наркотиків та психотропів, сліди яких зберігаються в крові людини щонайменше 7 діб, та при дослідженні нічого виявлено не було.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Згідно з роз`ясненнями п.24 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наявні докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №159269 від 26 жовтня 2024 року не підтверджені достатніми, вагомими та беззаперечними доказами по справі, які б свідчили про наявність події, а в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлено 20 грудня 2024 року.

Суддя