Справа № 372/6233/24
Провадження № 3-1909/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 грудня 2024 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Кравченко М.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красна Слобідка Обухівського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

по ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2024 року о 22 годині 10 хвилин, на автодорозі 0101605 , водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «SUBARU IMPREZA» державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння рук). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, за допомогою алкотестера «Драгер» водій відмовився, проїхати в медичний заклад, для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, водій також відмовився в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився, від ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення відмовився.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 вину не визнав, по посилаючись на те, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності. Він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Пояснив, що рухався на автомобілі по дорозі, коли, як йому здалося, фари зустрічного автомобіля його засліпили, тоді він включив дальнє світло фар, а коли водій зустрічного автомобіля не реагував, включив ще додаткові фари. Через деякий час його зупинили працівники поліції на патрульному автомобілі. На їх пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння на місці він дійсно відмовився, бо недовіряє поліції, на пропозицію пройти огляд у державній лікарні також відмовився, бо вважав доцільним їхати у приватну лікарню. Закрився у автомобілі, бо телефонував друзям, щоб вони приїхали на місце події, бо раніше у подібному випадку вони знімали працівників поліції, а ті не стали притягувати до адміністративної відповідальності. Пізніше того ж дня самостійно звернувся до лікарні, де підтвердили те, що він не перебував у стані сп`яніння. Агресивно вів себе із працівниками поліції, бо вони запідозрили його у перебування в стані сп`яніння.

Захисник Стельникович С.А. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а протокол відносно нього складено з порушенням вимог чинного законодавства. Також пояснив, що після складення 15.11.2024 року о 22 годині 20 хвилин, працівником поліції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння до Обухівської БЛІЛ було складено ОСОБА_1 15.11.2024 року о 23 годині 45 хвилин звернувся до приймального відділення КНП «Обухівська БЛІЛ» для проходження медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння. Згідно висновку лікаря ОСОБА_2 , що підтверджується письмовим протоколом № 161 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 15.11.2024 року, ОСОБА_1 тверезий. Також за результатами дослідження в Медичній лабораторії ДІЛА № 980523154 від 16.11.2024 року на визначення наркотичних засобів, у сечі ОСОБА_1 жодних наркотичних засобів не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення серії ЕПР І № 174732 було складено 16.11.2024 року об 00 год. 24 хв. 03 сек.

Працівник поліції Точилкін М.І. в судовому засіданні пояснив, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відповідають дійсності, в протоколі відображено відомості про вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також до протоколу додано диск з відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або в закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку. Крім того, пояснив, що під час патрулювання на службовому автомобілі він був осліплений дальнім світлом фар зустрічного автомобіля, далі під час прямування за цим автомобілем виявилась несправність підсвітки заднього номерного знаку, тому автомобіль був зупинений, під час перевірки документів водій ОСОБА_1 поводив себе вкрай агресивно і неадекватно, відмовлявся виконувати законні вимоги працівників поліції, закрився у автомобілі, тому було вирішено запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння, від чого від відмовився, на пропозицію пройти огляд у лікарні теж відмовився, посилаючись на те, що не довіряє лікарям. Надалі він разом із групою осіб, які прибули для його підтримки, покинув місце події не дочекавшись складення протоколу.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, працівника поліції, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважаю, що факт вчинення вказаного правопорушення підтверджується відповідними доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 174732 від 16.11.2024 року, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, та іншими матеріалами справи.

Не заслуговують на увагу посилання в захисника про відсутність складу адміністративного правопорушення, що ґрунтуються на тому, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, адже це підтверджується протоколом № 161 КНП ОМР «Обухівська БЛІЛ» від 15.11.2024 року, куди він особисто звернувся на обстеження щодо вживання психоактивної речовини. Вказаним протоколом було встановлено, що ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

Так, відповідно до вимог п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також вимог ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням цих вимог вважається недійсним.

Отже, огляд, за результатами якого складено протокол № 161 КНП ОМР «Обухівська БЛІЛ» від 15.11.2024 року вважається недійсним, бо освідування проводилось за відсутності працівників поліції.

Також слід зважити на те, що у цій справі водій притягується до адміністративної відповідальності не за керування автомобілем у стані сп`яніння, а за відмову пройти огляд на стан сп`яніння, що вказує на те, що доводи захисту не стосуються саме того виду правопорушення, яке є предметом правової оцінки судом саме у цій справі.

Поряд із тим, під час судового розгляду знайшли об`єктивне підтвердження викладені в протоколі обставини щодо неправомірної відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Так, законність зупинки автомобіля підтверджується постановою про притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.123-1 КУПАП. Оглянутим в судовому засіданні відеозаписом та іншими дослідженими в суді доказами підтверджується достатність правових і фактичних підстав для висунення водію законної вимоги працівників поліції про необхідність огляду на стан сп`яніння, оскільки поведінка водія та його неадекватні дії під час керування транспортним засобом і спілкування із працівниками поліції давали підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також тими ж доказами, а також протоколом підтверджується факт відмови водія від огляду на стан сп`яніння як на місці події, так і в закладі охорони здоров`я. Самим ОСОБА_1 вказані обставини визнані під час розгляду справи в суді, хоч він і виправдовував свої дії мотивами, які суперечать закону.

Оцінюючи сукупність досліджених доказів, суд відхиляє доводи захисту, оскільки вони спростовані під час судового розгляду. Більш того, аналізуючи поведінку ОСОБА_1 на місці події слід звернути увагу на те, що його неправомірна відмова виконати законні вимоги працівників поліції носила очевидний, тривалий і зухвалий характер.

Під час розгляду справи в суді, обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення спростовані не були, будь-яких належних і допустимих доказів невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення суду не подано, тому суд вважає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною.

Таким чином, в момент відмови 15.11.2024 року від проходження у закладі охорони здоров`я в присутності поліцейського медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 вчинив закінчене адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому зміна ним своєї позиції вже після відмови пройти такий огляді на пропозицію поліцейського та самостійне проходження медичного огляду після відмови, не впливає на наявність в його діях складу відповідного правопорушення.

Інші доводи захисника не містять підстав для закриття провадження у справі, адже не спростовують факт порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення належним чином встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та досліджено докази, наявні в матеріалах справи, на підставі яких зроблено обґрунтований висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення пом`якшували відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення обтяжували відповідальність, судом не встановлено.

Оцінюючи особу порушника, слід прийняти до уваги, що під час розгляду справи в суді, він не лише не виявив ознак каяття та знань Правил дорожнього руху, а й проявив зухвалу зневагу до чинного законодавства України в сфері регулювання дорожнього руху та небажання його виконувати у подальшому, що слід врахувати при визначенні виду стягнення.

На підставі сукупності досліджених доказів, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий і сімейний стан, наявність постійного місця проживання, виходячи з доведеності вини порушника та не визнанні її останнім, вважаю за необхідне призначити стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки на думку суду застосування до нього саме такого виду адміністративного стягнення є достатнім заходом впливу для виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових правопорушень в подальшому.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 27, 33, 34, 35, 38, 40-1, 130, 277, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в порядку виконання постанови штраф має бути сплачений на рахунок - Отримувач коштів: ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN): UA0010001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Державної судової адміністрації України на рахунок № UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (УАП); отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення постанови з дня отримання її копії.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк пред`явлення до виконання постанови - три місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя Кравченко М.В.