Справа №577/3082/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ярмак О. М.
Номер провадження 33/816/990/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 577/3082/24 за апеляційною скаргою захисника ЗЕЛЕНЬКОВА О. В. на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.06.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат ЗЕЛЕНЬКОВ О. В. просить скасувати постанову судді суду першої інстанції та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, оскільки він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, справа розглянута без його участі, постанова та протокол містять суперечності щодо результату огляду, в протоколі наявне виправлення, відсутні документи про калібрування технічного засобу. Також захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.06.2024 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Згідно постанови судді, 03.06.2024 о 16 год. 00 хв. в умовах особливого періоду ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем, з`явився на території тимчасового розташування в/ч в АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги ст. 11, 16, 49, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Будучи відповідно вимог ст. 268, 277-2 і 294 КУпАП своєчасно сповіщеним у встановленому законом порядку про дату і місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, при цьому від його захисника Зеленькова О. В. надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність та без участі ОСОБА_2 , а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у їх відсутності, що не протирічить вимогам КУпАП.

Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, а згідно ч. 2 ст. 294 цього Кодексу постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, та з боку держави не повинно чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не був присутній під час ухвалення суддею суду першої інстанції рішення 11.06.2024, з текстом постанови його захисник ознайомився лише 19.08.2024, а апеляційна скарга подана 09.09.2024, тому строк на апеляційне оскарження судового рішення підлягає поновленню, оскільки цей процесуальний термін пропущений з поважних (об`єктивних) причин.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії КИС/К № 203 від 04.06.2024, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем, перебував на території в/ч в стані алкогольного сп`яніння, в умовах воєнного стану, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- роздруківкою тестування на алкоголь ОСОБА_2 з використанням спеціального технічного засобу, проведеного 03.06.2024, у якому ОСОБА_2 поставив свій підпис, результат тесту 2,1620/00;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, згідно якого ОСОБА_2 пройшов огляд у присутності двох свідків, результат тесту 2,1620/00, з яким ОСОБА_2 був згоден, що підтвердив своїм підписом;

- фотокопіями військового квитка ОСОБА_2 .

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає, зокрема, за появу військовослужбовців на території в/ч в нетверезому стані, вчинене в умовах особливого періоду, а згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який продовжений.

Відповідно ст. 1 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень, а згідно ст. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, ЗСУ, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Процедура огляду військовозобов`язаних, зокрема на стан сп`яніння, закріплена у ст. 266-1 КУпАП, «Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд військовозобов`язаних на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) в/ч (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. Огляд проводиться: 1) уповноваженою посадовою особою на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку. Уповноважена посадова особа, яка проводить огляд, застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису такий огляд проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння. У разі встановлення факту перебування у стані сп`яніння результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду на стан сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння за результатами огляду та згода військовослужбовця з такими результатами є підставою для його притягнення до відповідальності згідно із законом. Військовослужбовець, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Твердження апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_2 судової повістки про час і місце судового засідання не отримав в порядку ст. 277-2 КУпАП знайшли своє підтвердження, оскільки згідно положень цієї норми закону суд повинен повідомити особу про розгляд справи шляхом надіслання повістки, тобто в даному випадку судом першої інстанції не були дотримані приписи ст. 277-2 КУпАП.

У той же час, з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 був розглянутий суддею суду першої інстанції 11.06.2024, при цьому на арк. 20 міститься розписка ОСОБА_2 , згідно якої 03.06.2024 він був повідомлений про судове засідання, яке мало відбутись о 10:00 год. 11.06.2024. Також в матеріалах справи наявне клопотання ОСОБА_2 від 04.06.2024 про розгляд справи без його участі.

Крім того, апеляційним судом у повній мірі поновлено порушені процесуальні права ОСОБА_2 , зокрема надано можливість обґрунтувати свою правовову позицію в суді апеляційної інстанції, тому формальне недотримання суддею суду першої інстанції вимог ст. 277-2 КУпАП, в даному конкретному випадку, не є істотним порушенням норми процесуального закону, оскільки не потягло за собою порушення права ОСОБА_2 на доступ до суду настільки, що він об`єктивно не володів інформацією про дату і місце розгляду справи та очікував на судову повістку.

Наявне в тексті протоколу про адміністративне правопорушення виправлення на третій сторінці щодо дати його складання є очевидною технічною помилкою (опискою), допущеною при складанні протоколу, що з огляду на вимоги ст. 280 КУпАП суттєво не впливає на встановлення фактичних обставин вчинення правопорушення і визнання протоколу неналежним чи недопустимим доказом, не спотворює змісту протоколу та автоматично не створює ситуацію, за якої процесуальний документ є недійсним, а докази недопустимими, оскільки при вирішенні цього питання необхідно виходити насамперед з істотності порушення прав, законних інтересів і свобод ОСОБА_2 , так як не усі порушення процесуального закону, допущені під час оформлення документів та збирання доказів стороною провадження у справі є підставою для визнання цих доказів недопустимими. При цьому, сама дата складання протоколу зазначена вірно.

Що стосується різних результатів тестування на алкоголь, які зазначені в протоколі, то на другій сторінці вказано «2,2190/00», а на третій «2,1620/00», тобто в тексті протоколу дійсно існує певна невідповідність щодо результату огляду ОСОБА_2 , однак яка жодним чином не спотворює фактичні обставини справи, так як в обох випадках йдеться посилання на результат тесту № 00165 від 03.06.2024 (а. с. 6), який складає «2,1620/00». Вказана обставина не є істотним порушенням вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, оскільки у даному випадку права, свободи та законні інтереси ОСОБА_2 не були порушені. При цьому апеляційний суд ураховує, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, крім іншого, є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Послідовність викладення в диспозиціях правових норм наведених вище завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів адміністративного судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, охорона прав і свобод громадян, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини, тобто імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини.

Відтак, у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України, тому вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння на доказове значення отриманих у його результаті відомостей, суд повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання. При цьому невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

Доводи апеляційної скарги про відсутність двох свідків при огляді ОСОБА_2 на стан сп`яніння спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення та актом огляду на стан сп`яніння, згідно яких свідками огляду є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника в тій частині, що до протоколу не додано доказів калібрування засобу вимірювальної техніки, оскільки згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого ЗВТ від 14.03.2024 № 12-01/0910, чинного до 14.03.2025, газоаналізатор АлкоФор 505 (зав. № 22095) відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019.

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Поновити захиснику ЗЕЛЕНЬКОВУ О. В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.06.2024.

Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.06.2024 відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ЗЕЛЕНЬКОВА О. В. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов