ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/6068/24

провадження № 3/0285/3655/24

17 грудня 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с Велика Деражня Новоград-Волинського району, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 26.11.2024 близько 23:50 год, перебуваючи за спільним місцем проживання зі своєю дружиною ОСОБА_2 , в АДРЕСА_1 , вчинив відносно неї домашнє психологічне насильство, під час якого висловлювався в її адресу словами нецензурної лайки та погроз, намагався вдарити в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В заяві до суду від 17.12.2024 ОСОБА_1 не заперечив обставини, викладені в протоколі, вказав, що має інвалідність ІІІ групи в зв`язку з проходженням військової служби, через що має нестабільний психоемоційний стан. Дружина повернулась додому з дітьми близько опівночі та діти почали гучно стукати у вікна. На той час він міцно спав, а тому не зміг вчасно зорієнтуватись і почав виражатись нецензурною лайкою. Наміру ображати дружину та дітей не мав. Просив закрити справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за малозначністю.

Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

За приписами ст.173-2 КУпАП та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є умисне діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру, що вчиняються в сім`ї, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів (п.1 ст.247 КУпАП України).

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, учинення інших правопорушень насильницького характеру.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах Володіна проти рф, Левчук проти України зазначив, що домашнє насильство є порушенням ст.ст.3, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Там, де особа достовірно стверджує про те, що вона зазнавала актів домашнього насильства, якими б незначними поодинокі випадки не були, національні органи влади повинні оцінити ситуацію у всіх аспектах, включно з ризиком повторення подібних інцидентів. Ця оцінка повинна належним чином брати до уваги особливу вразливість жертв, які часто емоційно, фінансово чи іншим чином залежать від своїх кривдників, а також психологічний вплив можливого повторного знущання, залякування та насильства на їхнє повсякденне життя.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД 110971 від 27.11.2024;

рапортом про опрацювання заяви від 26.11.2024 про отримання зі служби 102 повідомлення від ОСОБА_2 про вчинення відносно неї домашнього насильства її чоловіком ОСОБА_4 ;

протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від потерпілої ОСОБА_2 та її письмовими поясненнями, в яких вона повідомила про вчинення відносно неї та їх спільного сина психологічного домашнього насильства її чоловіком.

Оцінюючи надані докази, приходжу висновку, що ОСОБА_1 вчинив діяння, що підпадають під ознаки домашнього насильства та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП. За таких обставин, його слід визнати винним у вчиненні вищезазначеного правопорушення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ст.22 КУпАП визначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером не становить великої суспільної шкоди, не створило загрози життю та здоров`ю членам його сім`ї та не завдало жодних збитків. Також беру до уваги, що ОСОБА_1 під час проходження військової служби отримав захворювання, він є інвалідом ІІІ групи і можливо неналежна організація психологічної реабілітації військових стала причиною його теперішнього емоційного стану, що, зокрема, впливає на його близьких.

За таких обставин, притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням на нього штрафу, буде надто суворим видом адміністративного стягнення.

З письмової заяви ОСОБА_1 до суду, вбачається, що він висловив щирий жаль з приводу вчиненого та осуд своєї поведінки.

Встановлені у цій справі обставини справи свідчать про те, що виховних та попереджувальних цілей можливо досягти без застосування засобів адміністративного впливу та із застосуванням ст.22 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, тяжких наслідків від якого не наступило; особу ОСОБА_1 ; всі обставини справи в їх сукупності; а також ту обставину, що головною метою адміністративної відповідальності є не лише сам факт накладення на правопорушника певного виду стягнення, а його виховання, формування у нього звички законослухняної поведінки, приходжу висновку про малозначність вчиненого правопорушення.

Дії ОСОБА_1 хоча і характеризуються певним ступенем суспільної небезпечності, але є такими, що не потребують застосування до нього заходів адміністративного впливу.

З огляду на встановлені обставини, вважаю можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Керуючись статтями 22, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати правопорушення, скоєне ОСОБА_1 , відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП, малозначним та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись в силу ст.22 КУпАП усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин