ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2948/24 Справа № 209/6738/24 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О.О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М. розглянув у відкритому судовому засіданні за участі адвоката Редько С.М. апеляційну скаргу адвоката Редько С.М. на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 листопада 2024 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 29.08.2024 року о 10.00 годині у м. Кам`янське по пр. Перемоги, 73, керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti» д.з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння(зіниці очей не реагують на світло, виражена пітливість, поведінка не відповідає дійсності). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі адвокат просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що у справі відсутні докази керування транспортним засобом, а відповідно до матеріалів автомобіль був припаркований та не рухався, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що співробітниками поліції висунуто безпідставну вимогу щодо проходження огляду на стан сп`яніння та не роз`яснено наслідки відмови від огляду. Звертає увагу, що 29.08.2024 року ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд в медичному заклад, та згідно даних медичного висновку будь-яких ознак сп`яніння у нього не виявлено.

Про час, дату та місце судового засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повідомлений належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши адвоката Редько С.М., який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з викладених в ній підстав та зауважив, що згідно медичного висновку в день події ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння не перебував; перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані, а висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР№119390 від 29.08.2024 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; направленням на огляд; постановою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП;відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, де зафіксовано факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, відеозаписом, який міститься в матеріалах справи зафіксовані події, які мали місце 29 серпня 2024 року, а саме на відео видно транспортний засіб «Chevrolet Lacetti» д.з НОМЕР_1 , водієм якого є ОСОБА_1 , який факту керування не заперечував, крім того за порушення п.2.1 ПДР за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно останнього було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, так при при спілкуванні з водієм у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано проти відповідний огляд згідно вимог Інструкції Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі- Інструкція), у медичному закладі, на що ОСОБА_1 категорично відмовився, після чого стосовно останнього був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який ним був підписаний без зауважень.

Доводи захисту про те, що ОСОБА_1 не розумів наслідки відмови та поспішав до лікарні з братом є неприйнятними, оскільки на місці події ОСОБА_1 не заявляв про те, що перебуває в стані крайньої необхідності чи поспішає до лікарні, окрім нього на відео видно двох чоловіків, які також не зазначали про те, що вони прямували до лікарні.

Також на відеозаписі чутно, як співробітники поліції роз`яснюють наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння які передбачають порушення п. 2.5 ПДР, за що буде складено протокол, при цьому ОСОБА_1 , не заперечував та по телефону спілкувався зі сторонніми особами щодо подальших його дій, що в свою чергу свідчить про що, особа достеменно розуміла для себе наслідки відмови від огляду.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

З матеріалів справи видно, що дії співробітників патрульної поліції відповідали вимогам вказаної Інструкції, так як водію було повідомлено, причину зупинки та після виявлення ознак наркотично сп`яніння запропоновано пройти огляд у медичному закладі, на що водій категорично відмовився.

Також є безпідставними зауваження адвоката в тій частині, що співробітники поліції не роз`яснили наслідки відмови від проходження огляду, оскільки останній взагалі не розглядав можливості для проходження огляду на стан сп`яніння та категорично відмовився від підпису у протоколі.

Доводи адвоката щодо недоведеності факту керування транспортним засобом суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими і такими, що спростовується матеріалами справи, зокрема дослідженим відеозаписом.

Апеляційний суд зауважує, що факт керування транспортним засобом може бути встановлений на підставі будь-яких доказів та їх сукупності відповідно до ст. 251 КУпАП.

На відеозаписі не зафіксовано, що ОСОБА_1 після того, як йому було повідомлено, що він рухався без пристебнутого ременя безпеки, чим порушив п. 2.1 ПДР, останній не заперечував факту порушенням ним ПДР та керування.

Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються сукупністю доказів і, зокрема відеозаписом працівників поліції.

Зважається на те, що сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксований технічними засобами, що узгоджується з вимогами, передбаченими ст. 266 КУпАП.

Доводи захисту щодо самостійного проходження огляду на стан сп`яніння, що на думку адвоката спростовує факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР, не є переконливими, оскільки ОСОБА_1 інкримінується саме факт відмови від проходження огляду, а не факт перебування у стані сп`яніння, що регламентовано п. 2.9 ПДР.

Слід звернути увагу, що відповідно до Інструкції у разі виявлення ознак наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 9 Інструкції метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, ОСОБА_1 самостійно, після складання та підписання протоколу о 14 годині 15 хвилин пройшов огляд на стан сп`яніння та згідно висновку №31-2 у останнього ознак сп`яніння не виявлено.

Вказаний висновок слід вважати недопустимим, через істотні порушення вимог Інструкції та ст. 266 КУпАП, оскільки огляд проведено за самостійним зверненням, після сплину двох годин з моменту виявлення відповідних ознак, за відсутності співробітників поліції та після того, як вже було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за фактом відмови від такого огляду.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмові від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Редько С.М., - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 листопада 2024 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко