ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/237/24 Номер провадження 33/814/849/24Головуючий у 1-й інстанції Должко С. Р. Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Лимар О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 15 травня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер суду невідомий, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,

закрито провадження в справі у зв`язку із закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з постановою, 01.02.2024 о 13 год. 46 хв водій ОСОБА_2 керував автомобілем Ford Ranger, д.н.з. НОМЕР_1 , на а/д Т-1706 при обгоні не врахував дорожню обстановку і швидкість руху та здійснив зіткнення з автомобілем MAN ТЕХ 18.440, д.н.з. НОМЕР_2 , який здійснював поворот ліворуч на смузі зустрічного руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п.12.1,10.1 ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся потерпілий ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить постанову щодо ОСОБА_2 скасувати та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити щодо нього провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, тобто на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що місцевий суд безпідставно не встановив факт винуватості ОСОБА_2 , що є порушенням норм матеріального права.

Вказує, що місцевий суд не врахував фактичних обставин справи, так як на вимогу суду було призначено експертизу та на виконання доручення він прибув на місце події для участі у відтворенні, але ОСОБА_2 повідомив учасників справи та поліцію, що він визнає себе винним та звертається до суду про свою винуватість, тому вважає, що судом приховано факт визнання винуватості ОСОБА_2 , оскільки згідно з постановою, суд зазначив про не повідомлення та ігнорування ОСОБА_2 викликів до суду, що не відповідає дійсності.

Крім того, в постанові місцевого суду описано всі факти порушення ПДР ОСОБА_2 , які ним не спростовані, тому фактично його вина доведена та відповідні докази зібрані поліцейськими та долучені до матеріалів справи, але в постанові місцевого суду відсутнє посилання про визнання винним ОСОБА_2 , що в подальшому перешкоджає отриманню компенсації від МТСБУ.

Вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП повністю доведена зібраними доказами, але притягнути до відповідальності на день розгляду справи суддя не міг, так як закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності, але сам факт винуватості залишається, тому постанова потребує змін.

Будучи належним чином повідомленими, ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає апеляційному розгляду.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП визначено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поряд із цим, статтею 247 КУпАП визначено обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Частиною 2 статті 38 КУпАП передбачено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

За змістом ст. 38 КУпАП закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення, закінчення встановленого законом строку.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Таким чином, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП необхідно застосовувати у взаємозв`язку з іншими нормами, оскільки він містить посилання саме на статтю 38 КУпАП, яка, з-поміж іншого, підлягає застосуванню лише у випадку, якщо наявна вина особи та існують підстави для накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення доведеності вини.

Отже, суд помилково закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, не встановивши чи наявний в діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01.02.2024 серії ААБ № 007373, 01.02.2024 о 13 год. 46 хв., водій ОСОБА_2 керував автомобілем Ford Ranger д.н.з. НОМЕР_1 , на а/д Т-1706 при обгоні не врахував дорожню обстановку і швидкість руху здійснив зіткнення з автомобілем MAN ТЕХ18.440 д.н.з. НОМЕР_2 , який здійснював поворот ліворуч на смузі зустрічного руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п.12.1,10.1 ПДР України.

Як вбачається з письмових пояснень потерпілого ОСОБА_1 , він рухався на автомобілі MAN ТЕХ18.440, д.н.з. НОМЕР_2 , по а/д Т-1706 в бік м. Зіньків, Полтавського району, Полтавської області, неподалік с. Корлюкове, по ліву сторону в м. Зіньків, розташоване поле де відбувається збір кукурудзи, підїзджаючи до необхідного повороту, почав скидати швидкість та увімкнув лівий поворот і виконував з`їзд із дороги. Коли вже повертав, то побачив що його намагається обігнати інший транспортний засіб та відразу почув удар в ліву частину свого автомобіля. В подальшому, відразу зупинився, виліз з автомобіля та побачив, що в бік його автомобіля в`їхав пікап синього кольору за кермом якого був чоловік у військовий формі. Після чого зателефонував на 102.

У своїх показаннях ОСОБА_2 пояснив, що 01.02.2024 він повертався з відпустки та прямував в с. Тепле на автомобілі Ford Ranger, д.н.з. НОМЕР_1 . Проїжджаючи с. Корлюкове по а/д Т1706 в бік м. Зіньків, Полтавського району, Полтавської області перед ним рухався автомобіль Фольсваген, який обганяв вантажний автомобіль, тому він відразу пішов на обгін, лівий поворот на вантажному автомобілі не був увімкнений. Коли майже зрівнялися із кабіною, він раптово почав повертати ліворуч, внаслідок чого транспортні засоби зіткнулися та з`їхали з дороги.

Відповідно до плану схеми місця пригоди зафіксовано пошкодження автомобілів Ford Ranger, д.н.з. НОМЕР_1 та MAN ТЕХ18.440, д.н.з. НОМЕР_2 . При цьому стоять підписи водіїв та відсутні відмітки про незгоду із план-схемою місця події (а.с.4).

Судом першої інстанції також було допитано ОСОБА_2 , який пояснив що вину не визнає та вказав що у автомобілі разом із ним у якості пасажира перебував військовослужбовець ОСОБА_3 , вони їхали по автодорозі, перед ними, але через один автомобіль, а саме фольсваген, рухався вантажний автомобіль фура білого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , автомобіль фольсваген включив поворот лівий та пішов на обгін цієї фури, а він як водій пішов на обгін за цим фольсвагеном перед цим він впевнився, що здійснить обгін, на вантажному автомобілі ( фурі ) не був включений поворот уліво, тому фольксваген проскочив, а автомобіль під його керуванням потрапив у ДТП тому, що водій фури почав повертати уліво, але не побачив його, тобто не впевнився що може здійснити маневр.

Допитаний судом свідок ОСОБА_3 надав показання, що він з ОСОБА_2 їхали на автомобілі FORD RANGER д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі в сторону м. Зіньків, попереду їхав автомобіль фольксваген, який пішов на обгін фури, а вони поїхали за автомобілем фольксваген щоб також обігнати фуру, але вантажний автомобіль почав повертати уліво, внаслідок чого відбулося ДТП, вважає що водій фури не впевнився у безпечності своїх дій, перед тим як зробити маневр і повернути вліво, він не включив лівий поворот, тому що якби він його включив, то ОСОБА_2 побачив би його і не здійснював би маневр обгону.

В той же час, ОСОБА_1 суду пояснив, що він рухався 01.02.2024 року на своєму автомобілі із швидкістю приблизно 30 км/г , потім перед поворотом уліво скинув швидкість до 20 км/г, автомобіль із причіпом довжиною приблизно метрів 14, поворот уліво він включав, коли почав повертати впевнився у можливості маневру, але почув удар у задню частину автомобіля, гальмував, гальмівного шляху багато. Вважає що водій автомобіля FORD RANGER, д.н.з. НОМЕР_1 не переконався у безпечності здійсненні маневру, тому порушив ПДР.

Вбачається, що у вказаних показаннях маються суперечності щодо обставин та механізму утворення ДТП.

Так, постановою Зіньківського районного суду Полтавської області від 05.03.2024 по справі було призначено судово-автотехнічну експертизу, однак 26.04.2024 справа повернута до суду без висновку експерта та в подальшому судом першої інстанції не були усунуті суперечності в показаннях учасників справи.

У зв`язку із цим, з метою об`єктивного вирішення справи та усунення будь-яких сумнівів та протирічь, забезпечення прав та обов`язків всіх учасників процесу, враховуючи, що для вирішення питання причинно-наслідкового зв`язку порушень ПДР та наслідками, які наступили у вигляді ДТП, з технічної точки зору необхідні спеціальні знання, апеляційним судом 15.10.2024 було призначено автотехнічну експертизу на підставі наявних матеріалів, виконання якої доручено експертам Полтавського НДЕКЦ МВС України.

Також судом вживалися заходи для забезпечення явки учасників для надання ними додаткових показань з приводу обставин ДТП, однак ані ОСОБА_2 , ані ОСОБА_1 , до апеляційного суду не з`явилися. 31.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив здійснювати розгляд без його участі.

Так, за висновком експерта від 31.10.2024 № СЕ-19/117-24/18303-ІТ надати чітку та обгрунтовану відповідь на питання «Чи мав технічну можливість водій т.з. Ford Ranger, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 уникнути ДТП?», а також «чиї дії з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням ДТП?», що стосується ОСОБА_2 , не представляється за можливе.

В той же час, експерт зазначив, що в умовах даної події водій автомобіля марки MAN ТЕХ18.440, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, шляхом виконання вимог п. 10.1 ПДР та в даній дорожній обстановці невідповідність вимогам п. 10.1 ПДР в діях ОСОБА_1 з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, проведеною експертизою на підставі наявних у справі доказів та вихідних даних, не було встановлено в діях ОСОБА_2 порушень ПДР, які б перебували у причинному зв`язку з ДТП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, суд не уповноважений на збирання доказів для доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а лише оцінює їх та надає можливість учасникам провадження реалізувати свої права в межах, визначених законом.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже визнання особою вини, не виключає необхідність її доведення в установленому законом порядку.

Враховуючи, що в справі відсутні будь-які інші докази, які б переконливо вказували на наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вважаю, що вина ОСОБА_2 не доведена поза розумним сумнівом, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 15 травня 2024 року щодо ОСОБА_2 скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Н.М. Харлан