ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11 грудня 2024 рокуСправа №: 695/3109/24
Номер провадження 3/695/1878/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23.07.2024р. о 01 год. 03 хв. в Золотоніському районі в с. Гельмязів по вул.. Черкаська 55 керував автомобілем Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився за допомогою алкотестеру Драгер № 0044, проба позитивна 2.21%. Фіксація проводилась на нагрудну бодікамеру №083.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Для розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 повторно не з`явився із невідомих причин, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Брус С.М. повторно у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, доказів поважності своєї неявки суду не надав, хоча про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008р. в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007р. «Трух проти України» від 14.10.2003р. наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає, що розгляд справи по суті, за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Бруса С.М. є цілком виправданим, оскільки повторне перенесення розгляду справи призведе до безпідставного її затягування, що нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе розглянути справу по суті, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підставі яких можливо розглянути справу та винести рішення, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.. 245 КУпАП.

Крім того відповідно до норм ст. 268 КУпАП, ст.. 130 КУпАП не відноситься до переліку справ про адміністративні правопорушення, які встановлені ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а тому суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Також суд враховує, що розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника не обмежить права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судом забезпечено право на захист шляхом участі адвоката у розгляді даної справи, надано можливість надати суду свої доводи, заперечення та докази, щодо обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також враховано письмові заперечення у справі про адміністративне правопорушення, які надані захисником ОСОБА_1 , адвокатом Брусом С.М..

Відповідно до заперечення на протокол у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , останній свою вину у скоєному правопорушенні не визнає та пояснює, що він був безпідставно зупинений працівниками поліції та останні, також безпідставно, запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння не дивлячись на його пояснення щодо незадовільного стану здоров`я зумовленого підвищенням артеріального тиску. На вимогу поліцейських ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, а саме алкотестера «Драгер», який показав позитивний результат. Не дивлячись на заперечення ОСОБА_1 щодо результату проходження огляду на стан сп`яніння останньому працівники поліції не запропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі та не роз`яснили йому відповідних прав на проходження такого.

Крім вказаних обставин захисник ОСОБА_1 , адвокат Брус С.М. зазначав, що працівниками поліції порушені вимоги ст. 266 КУпАП, а саме запис з нагрудної камери працівника поліції зроблено у темну пору доби без достатнього штучного чи природного освітлення, що позбавляє можливості належним чином ідентифікувати осіб зображених на ньому; працівники поліції не вручили ОСОБА_1 письмове направлення на огляд в медичному закладі, не роз`яснили йому відповідних прав щодо можливості проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, а лише формально заповнили та долучили до матеріалів справи відповідне направлення; із роздруківки результату огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння алкотестером «Драгер» неможливо встановити дату останнього його калібрування, крім того ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортного засобу, останній у нього вилучено не було. Вказані порушення, на думку захисника, вказують на ряд порушень з боку працівників поліції щодо належного огляду водія на стан сп`яніння, є недопустимими та недостовірними, а тому не підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів, в силу вимог ч.2 ст. 251 КУпАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 за №1306 (далі Правил дорожнього руху) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 "а" Правил дорожнього руху заборонено водіям керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р.

Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Крім того, згідно ст.266 ч.5 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.2,3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Інструкції), затвердженої наказом МВС України та МОЗ України за №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп"яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі-поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп"яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп"яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушенння координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до вимог п.п.6,7 Розділу І Інструкції огляд на стан сп"яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведенного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладу охорони здоров"я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Розділом 2 Правил дорожнього руху, передбачено обов"язки водіїв транспортних засобів.

Згідно з п.1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов"язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємо ввічливими.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Також, згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному під відеозапис та/або у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що обставини адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних та наявних у справі доказів, досліджених у судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №350724 від 23.07.2024р.. Дана подія фіксувалася на нагрудну камеру працівника поліції №083. Під час складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч 1 КУпАП ОСОБА_1 був присутній, копію даного протоколу отримав, зауважень або заперечень на цей протокол, його зміст та дії працівників поліції не зазначив. Також ОСОБА_1 підписався у даному протоколі. Сам протокол про адміністративне правопорушення складений належною посадовою особою та містить всі необхідні відомості та обставини вчинення правопорушення.

- результатом тесту газоаналізатора Alcotest Drager 6820 ARSC-0044 від 23.07.2024, згідно якого проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та встановлено позитивний результат 2.21 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; У вказаному акті міститься підпис ОСОБА_1 про те, що з результатами проведеного огляду він згоден, результат склав 2.21%;

- направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.01.2024 до КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня», згідно якого старшим сержантом поліції Носенком В.В. у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, проведено огляд за допомогою алкотестера Драгер 2.21 %, складено протокол про адміністративне правопорушення,серії ААД №350724;

- відеозаписами, які розміщено на доданому до матеріалів справи DWD-R диску, що був досліджений судом під час розгляду даної справи. Так в матеріалах справи міститься 1 диск на якому мається 2 відеофайли, один із яких (VID_20240803_162718_402) зроблено за допомогою відео реєстратора, що знаходиться в автомобілі працівників поліції, а інший (0000021_100083_1528_0009) зроблено за допомогою нагрудної камери працівника поліції.

Переглядом відео файлу (VID_20240803_162718_402), що зроблений із автомобіля працівників поліції встановлено, що 23.07.2024р. о 01 год. 03 хв. службовий автомобіль рухається в темну пору доби та йому на зустріч із увімкненим світлом фар їде автомобіль. Службовий автомобіль працівників поліції зупиняється та вмикає сигнальні маячки червоного кольору після чого автомобіль Renault Kangoo, що рухається у зустрічному напрямку, зупиняється перед автомобілем працівників поліції. Із автомобіля Renault Kangoo виходить чоловік та хиткою ходою підходить до автомобіля працівників поліції, після чого відеозапис закінчується.

Відеофайл (0000021_100083_1528_0009), що зроблений за допомогою нагрудної відеокамери працівника поліції розпочинається із того, що працівник поліції о 01 год. 15 хв. називає особу на ім`я та по батькові, пропонує йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою алкотестера «Драгер» на що ОСОБА_1 погоджується. Працівник поліції дістає запаковані мундштуки до алкотестера «Драгер» та дає одного ОСОБА_1 , який розпаковує його особисто. В цей час, на 39 сек. відео файлу камера працівника поліції розташована таким чином, що видно особу, якій пропонують пройти огляд на стан сп`яніння, яка дістає мундштук та дає працівнику поліції. На 51 сек. відеофайлу чітко зафіксовано як ОСОБА_1 продуває алкотестер, результат якого становить 2.21% (01 хв. 20 сек.). У подальшому працівник поліції складає протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи, складення яких здійснює на підставі документів про особу надану самим ОСОБА_1 .. При цьому ОСОБА_1 запитує чумо його зупинили, а працівник поліції пояснює, що він керував автомобілем в комендантську годину. Починаючи з 12 хв. 50 сек. працівник поліції пояснює ОСОБА_1 про те, що результат огляду на стан сп`яніння склав 2.21% надаючи на підпис відповідний роздрукований результат алкотестера, крім того ОСОБА_1 зачитується зміст протоколу про адміністративне правопорушення та пропонується надати свої пояснення щодо обставин справи (13 хв. 57 сек.). Також вказаним відео файлом на 16 хв. 27 сек. зафіксовано, що працівники поліції відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Таким чином дані відеозаписи дають можливість суду встановити, що чітко зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, час його зупинки працівниками поліції та його зовнішність. Хоча подія відбувалась в темну пору доби, однак ОСОБА_1 виходячи із автомобіля, яким він керував, підходив до автомобіля працівників поліції та перебував в освітленні фар останніх. Крім того, нагрудна відеокамера працівника поліції переведена в режим нічної зйомки, що дає можливість чітко розгледіти особу. Вказаними відео-файлами чітко зафіксовано факт того, що працівниками поліції було встановлено особу, запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 даний огляд пройшов, ознайомився із змістом протоколу про адміністративне правопорушення та йому було запропоновано надати свої пояснення щодо вказаних обставин чого він не зробив. При цьому в зовнішніх ознаках водія видно, що ОСОБА_1 перебуває в стані сп`яніння, оскільки в нього млява, інколи нерозбірлива мова, порушена координація рухів, оскільки він хитається. Також суд зауважує, що в ході перегляду відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 жодних зауважень, заперечень чи будь-яку незгоду, в тому числі щодо результату огляду алкотестером не висловлював, погодившись із його результатом.

Суд зазначає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні, і підстав їм не довіряти у суду немає.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Суд критично оцінює пояснення захисника ОСОБА_1 , адвоката Бруса С.М., що ОСОБА_1 керував транспортним засобом після вживання ліків, оскільки останній про такі обставини під час складення матеріалів справи про адміністративне правопорушення працівників поліції не повідомляв, не заперечував проти результату огляду на стан сп`яніння та його показник. Доказів про наявність у ОСОБА_1 хронічного захворювання на гіпертонію матеріали справи не містять.

Також доводи адвоката Бруса С.М. щодо неналежної якості відеозапису, який за відсутності денного чи штучного освітлення позбавляє можливості належно зафіксувати особу, яка проходить огляд на стан сп`яніння, що позбавляє можливості ідентифікувати таку особу, незгода особи з висновками алкотестера «Драгер» за результатами такого огляду, спростовується вказаними вище відеозаписами, а тому суд не приймає такі пояснення до уваги.

Щодо не направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктом 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09.11.2015р. за №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Отже, зазначені нормативно правові акти чітко передбачають, що у випадку саме незгоди водія на проходження огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У даному випадку ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, жодної незгоди із результатом такого огляду не висловлював, будь-яких зауважень не надавав, хоча міг це зробити як під відеозапис так і в протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин у працівників поліції не виникав обов`язок в направленні ОСОБА_1 на проходження медичного освідування.

Доводи щодо не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом також є безпідставними, оскільки будь-яких доказів такого матеріали справи не містять, а на вказаному відеозаписі чітко зазначено, як працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про таке відсторонення із чим той погоджується.

З огляду на все вищенаведене, суд не бере до уваги надані заперечення адвоката Бруса С.М. як такі, що виключають його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вважає їх намаганням уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, яке грунтується на власній інтерпретації подій, але не доведено у судовому засіданні жодним доказом, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими під час судового розгляду, узгодженими між собою, матеріалами справи, зокрема відеозаписами, та іншими матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні

Крім того, суд звертає увагу на те, що норми чинного законодавства не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Судом не встановлено порушень фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, доводи зазначені під час розгляду даної справи з боку особи, яка притягається до адміністративної справи не спростовують події правопорушення, не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та не дають підстав для закриття провадження у справі з підстав, наведених особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов"язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейський суд з прав людини у складі Великої палати у рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Системний аналіз вищезазначеної практики ЄСПЛ свідчить про те, що гарантії ст.6 Конвенції поширюються також на осіб, які вчинили діяння, що відповідно до національного законодавства хоч і не є злочинами, але визнаються кримінальними у конвенційному значенні.

Будь-яких даних, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується вказаними вище доказами, суду не надано.

Під час огляду відеозаписів було встановлено, що з боку працівників поліції відсутні будь-які ознаки впливу на ОСОБА_1 та упередженості до нього з боку зазначених осіб. Дії працівника поліції в частині правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не оскаржував в передбаченому законом порядку. Заперечень до адміністративного матеріалу по складеному протоколу про адміністративне правопорушення не подав. Відсутність в матеріалах справи доказів оскарження дій працівників поліції вказує на погодження ОСОБА_1 зі складеним відносно нього протоколом.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції № 1395 від 07.11.2015, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 будь-яких зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та про невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.9 "а" ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

За таких підстав суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 порушивши вимоги п. 2.9 "а " Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені у судовому засіданні та не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються між собою.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що згідно ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи та ступеню вини ОСОБА_1 , характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що на нього необхідно накласти стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2024 року складає 605,60 грн.

Доказів того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду не надано, а відтак, з нього належить стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Керуючись ст. ст. 9, 23, 30, 40-1, 130, 245, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.