Справа № 147/1444/24
Провадження № 3/147/611/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року с-ще Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Почкіна Оксана Миколаївна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт НОМЕР_1 , виданий 16.09.2016, РНОКПП НОМЕР_2

за ст.173, ст.185 КУпАП

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №441959 від 06.11.2024 вбачається, що 06.11.2024 о 20.30 год. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , висловлювався нецензурною лайкою в сторону помічника інспектора-чергового ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

Крім того, 06.11.2024 близько 20.30 год. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , не виконував неодноразову законну вимогу про припинення правопорушення, а саме дрібного хуліганства у формі нецензурної лайки, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №030716 від 06.11.2024

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 185 КУпАП.

Справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ст. 173 КУпАП та ст. 185 КУпАП надійшли до суду 08.11.2024 одночасно та постановою суду від 12 листопада 2024 року об`єднані в одне провадження з присвоєнням одного номера №147/1444/24 (номер провадження 3/147/611/24).

ОСОБА_1 в в судові засідання призначені 12.11.2024, 15.11.2024, 27.11.2024, 04.12.2024, 17.12.2024 не з`явився, Судом вживалися заходи про повідомлення порушника про місце та час розгляду справи, скеровувалася телефонограма та судова повістка у вигляді SMS-повідомлення за вказаним у протоколі контактним номером телефону з підтвердження про доставку згідно відомостей АСДС. Також порушник повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом скерування судових повісток за місцем його реєстрації, однак судові повістки повернулися на адресу суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Постановами Тростянецького районного суду Вінницької області від 15.11.2024, 27.11.2024 до ОСОБА_1 застосовано примусовий привід у судові засідання, однак ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, доставлений поліцейськими не був, відомості про виконання постанов суду про привід до суду не надійшли.

Також 04.12.2024 до ОСОБА_1 було застосовано примусовий привід у судове засідання призначене на 17.12.2024.

17.12.2024 через канцелярію суду надійшов рапорт , в якому було зазначено про неможливість виконати привід, в зв`язку з тим, що порушник перебуває в іншій області.

28.11.2024 поштовим зв`язком надійшла заява від ОСОБА_1 в якій він зазначив, що він повідомлений про час та місце розгляду справи призначеної 27.11.2024, прибути в судове засідання не має змоги, вину та обставини вказані в протоколах визнав в повному обсязі. Також в матеріалах справи наявні заяви порушника, які надішли до суду 02.12.2024, зі змісту останніх вбачається, що вину у вчиненні адміністративних правопорушень та обставини вказані в протоколах про адміністративні правопорушення визнає повністю та просить суд розгляд справи проводити без його участі.

Крім того, інформація щодо розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності доступна для ознайомлення усім заінтересованим особам і може бути безперешкодно отримана особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за її власним бажанням на офіційному веб-сайті суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року) неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує на тому, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення, про розгляд щодо нього Тростянецьким районним судом Вінницької області матеріалів про адміністративні правопорушення, представництво його інтересів адвокатом, ухиляється від явки до суду та не був позбавлений можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП у будь-який спосіб.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, зокрема, проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, представництво інтересів правопорушника адвокатом, поінформованість правопорушника про розгляд судом матеріалів про адміністративне правопорушення щодо нього, відтак він зобов`язаний був проявити зацікавленість щодо провадження у його справі, судом вжито всі можливі заходи для забезпечення його участі у судовому засіданні, однак він ухиляється від явки до суду, вважаю, що відповідно до ст. 268 КУпАП можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Дудін Леонід Володимирович в судовому засіданні 17.02.2024 підтримав заяви ОСОБА_1 адресовані суду, в яких останній визнає вину та обставини вчинення адміністративних правопорушень, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення від 06.11.2024, просив його клопотання від 13.11.2024. про закриття провадження по справі стосовно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення залишити без розгляду, застосувати до ОСОБА_1 покарання у вигляді штрафу.

Вислухавши доводи адвоката Дудіна Л.В., проаналізувавши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185, ст. 173 КУпАП з огляду на наступне.

Згідно диспозиції ст. 173 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі вчинення особою дрібного хуліганства, тобто висловлювання нецензурною лайкою в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Таким чином, диспозицією ст. 173 КУпАП чітко передбачені кваліфікуючи ознаки дрібного хуліганства, а саме: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Законодавче визначення поняття громадського місця передбачене положеннями ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст.ст.1, 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» .

Отже в розумінні Кодексу України про адміністративні правопорушення та Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» до громадських місць відносяться також і приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ.

При цьому, дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Відповідальність за вчинена правопорушення, передбачено ст.185 КУпАП, настає у разі вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Таким чином, правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, оскільки вимога або розпорядження поліцейського це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як перебування поліцейського при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, виражається у злісній непокорі, тобто відмові виконати законне розпорядження або вимогу поліцейського при виконання ним службових обов`язків.

Як зазначив у своєму рішенні №10-рп/2011 у справі №1-28/2011 Конституційний Суд України, злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що крім визнання вини правопорушником, вина порушника у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ст. 185 КУпАП повністю доведена дослідженими доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення та підтверджується наступними матеріалами справ про адміністративне правопорушення:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №441959 від 06.11.2024, з якого вбачається, що 06.11.2024 о 20.30 год. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , висловлювався нецензурною лайкою в сторону помічника інспектора-чергового ОСОБА_2 ;

- поясненнями помічника чергового ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області сержанта поліції Коріненка В.В. , в яких він зазначив, що 06.11.2024 перебував на добовому чергуванні, о 20.26 год. 06.11.2024 до приміщення відділення поліції №2 зайшов громадянин ОСОБА_1 , який став висловлюватися нецензурною лайкою в його сторону, стукав по вікнах та поводив себе неадекватно, на прохання припинити хуліганські дії почав поводити себе ще агресивніше, на зауваження не реагував та продовжував вчиняти хуліганські дії;

- відеозаписом, з якого вбачається, що порушник в приміщення відділення поліції №2 висловлювався нецензурною лайкою в сторону працівників поліції;

-результатом тесту приладу «Drager» №ARLK-0023, тест №734 від 06.11.2024, результат тесту ОСОБА_1 3.04%о ;

-висновком щодо результатів медичного огляду КНП «Тростянецька лікарня» від 06.11.2024, відповідно до якого у ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння, результат огляду 3.04%о;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №030716 від 06.11.2024 , з якого вбачається, що 06.11.2024 близько 20.30 год. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , не виконував неодноразову законну вимогу про припинення правопорушення, а саме дрібного хуліганства у формі нецензурної лайки;

- рапортом інспектора-чергового ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції Сергія Євсеєнка від 06.11.2024, в якому зазначено, що 06.11.2024 о 20.30 приміщенні відділення поліції порушник поводив себе зухвало, висловлювався нецензурною лайкою, не реагував на зауваження, стукав у вікно чергової частини. З метою припинення хуліганських дій до порушника було застосовано фізичні силу у формі загинання рук з надяганням спеціальних засобів - кайданків.

- рапортом помічника чергового ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області сержанта поліції Коріненка В.В. аналогічного змісту.

-відеозаписом з приміщення чергової частини від 06.11.2024, з якого вбачається, що вчинивши хуліганські дії, ОСОБА_1 на вимогу поліцейського відмовився залишити приміщення ВП №2, вів себе зухвало, стукав у вікно чергової частини ;

Оцінюючи наявні у справі докази, визнаю їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Досліджені та оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним вказаного порушення.

Відтак наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме вчинення дрібного хуліганства, оскільки в його діях наявні висловлювання нецензурною лайкою в відділенні поліції, яке відповідно, образливе чіпляння до представників правоохоронного органу, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Також, як слідує з матеріалів справи, на вимогу поліцейських, які перебували на добовому чергуванні, вчинивши хуліганство ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відмовився залишити приміщення відділення поліції №2 та припинити вживати нецензурну лайку, вів себе зухвало, продовжував виражався нецензурною лайкою.

Тому, аналізуючи та надані суду матеріали у їх сукупності, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, за ознаками злісної непокори законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Обставини, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При обранні виду адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, його особу, ступінь вини, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність..

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, вважаю, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП на ОСОБА_1 слід остаточно накласти адміністративне стягнення, у межах санкції статті, якою передбачено більш серйозне порушення, а саме за ст. 185 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 173-2, 280, 283, 284 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, ст. 185 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Тростянецький районний суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

У випадку добровільної сплати штрафу в строк визначений ч.1 ст. 307 КУпАП платіжний документ надати Тростянецькому районному суду Вінницької області (вул. Соборна, 21, с-ще Тростянець, Гайсинський район, Вінницька область).

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О.М. Почкіна