Справа № 199/8861/24
ПОСТАНОВА

іменем України

16.12.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, який отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 14.12.2021, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, 14.10.2024 о 03:38 годині у місті Дніпрі по вул. Берегова, 29 повторно керував транспортним засобом «KIA CEED», н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою, а також через офіційний веб-сайт «Судова влада України», в тому числі повідомленням у додаток «Viber», яке доставлено адресату от 15:26 годині 09.12.2024.

Таким чином, судом прийнято вичерпні заходи для повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 до суду, слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За вказаних обставин, з метою дотримання строку розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 був своєчасно сповіщений про дату, час і місце розгляду справи, але не з`явився в судове засідання і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи, визнано можливим розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП, враховуючи і приписи ч. 2 ст. 268 КУпАП, з яких слідує, що при розгляді справ, передбачених ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Захисник Павленко А.В. просив суд закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки: 1) зупинка транспортного засобу поліцейським була безпідставною та усі вчинені ним подальші дії (прийняті рішення) є незаконними, оскільки причиною зупинки було порушення комендантської години; 2) поліцейським не було дотримано встановленого порядку огляду, а саме: водієві ОСОБА_1 після пропозиції та відмови останнього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із використанням спеціального технічного засобу не було жодного разу запропоновано пройти відповідний огляд у найближчому закладі охорони здоров`я; 3) порушення уповноваженою особою (поліцейським) права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перед початком процедури з оформлення матеріалів відносно ОСОБА_1 про скоєння адміністративного правопорушення, останньому не були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; 4) протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 150157 від 14.10.2024 не відповідає затвердженій формі протоколу про адміністративне правопорушення; 5) рапорт поліцейського, який долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не може бути доказом винуватості особи у скоєнні адміністративного правопорушення, оскільки у рапорті від 14.10.2024 формально зафіксовано у телефонному режимі викладені обставини подій саме зі слів інспектора поліції Чіпіжного М.О. щодо факту відмови водія ОСОБА_1 пройти у встановленому порядку огляд на стан сп`яніння.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 150157 від 14.10.2024, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП. Зі змісту протоколу слідує, що водій ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування автомобіля. ОСОБА_1 відмовився підписати протокол та отримати його копію, у зв`язку із чим копія протоколу про адміністративне правопорушення долучена до справи;

- відомостями зі служби 102, викладеними у рапорті ст.інспектора-чергового з ОД ВЧС УПП в Дніпропетровській області ДПП Завийборода В.Л. від 14.10.2024 про те, що 14.10.2024 о 04:43 годині надійшло повідомлення зі служби 102, що 14.10.2024 о 04:42 годині за адресою: м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, вул. Берегова, буд. 29, екіпаж 121 під час патрулювання з метою реєстрації повідомили, що зупинили транспортний засіб «Kia Ceed», н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за порушення комендантської години. Під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Також було встановлено, що водій позбавлений права керування транспортними засобами. Відносно водія ОСОБА_1 складено протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП серії ЕПР1 № 150157, постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП серії ЕНА № 3259345. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування без порушення ПДР. Попереджений про відповідальність;

- відеозаписом з бодікамери працівника поліції, з якого вбачається, що у водія ОСОБА_1 , який був зупинений працівниками поліції під час керування автомобілем «KIA CEED», н.з. НОМЕР_3 , були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці. На відеозапису чітко та без сумніву зафіксовано, як водій ОСОБА_1 під час спілкування із поліцейськими допускає поведінку, що явно не відповідає обстановці. На вимогу поліцейського пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер» водій ОСОБА_1 спочатку каже, що він погоджується, йому пропонують обрати мундштук для газоаналізатора, після чого ОСОБА_1 починає безпідставно, без обґрунтування вчиняти дії щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, на неодноразові питання працівника поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовляється. ОСОБА_1 були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте на неодноразові питання поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився. Далі ОСОБА_1 роз`яснено, що у відношенні нього буде складений протокол за ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху та постанова за ч. 4 ст. 126 КУпАП. На 39,16 хвилині відеозапису зафіксовано роз`яснення водію ОСОБА_1 прав та обов`язків у відповідності до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Водію ОСОБА_1 оголошений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, проте ОСОБА_1 копію другого примірника протоколу відмовився отримувати;

- карткою обліку адміністративного правопорушення. з якої слідує, що на підставі постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 21.03.2024 (справа № 199/1016/24), ОСОБА_1 накладалося адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в сумі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП, як повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Захисник Павленко А.В. вважав, що, оскільки була порушена процедура притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тому необхідно закрити провадження по справі за п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважаю, що доводи захисника Павленка А.В. щодо наявності підстав для закриття провадження по справі є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до абз. 2 п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

У той же час, згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому, згідно з п. 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Не можна погодитися із твердженням захисника про те, що зупинка транспортного засобу поліцейським була безпідставною, через що усі вчинені ним подальші дії (прийняті рішення) є незаконними, оскільки причиною зупинки було порушення комендантської години. Такі доводи захисника є явно необґрунтованими, оскільки станом на 14.10.2024 о 03:38 годині в Україні діяв правовий режим воєнного стану, затверджений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (з наступними змінами), а тому розпорядженням начальника ОВА Дніпропетровської ОДА від 24.06.2022 № 361/0/527-2022 (з наступними змінами) в Дніпропетровській області у вказаний вище час запроваджена комендантська година з 00:00 години до 05:00 години, через що зупинка цивільного транспортного засобу у такий час є законною.

Досліджуючи долучені до справи докази, зокрема відеозапис з нагрудних камер працівника поліції слідує, що водій ОСОБА_1 , маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, категорично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, допускаючи в своїй поведінці істерику, ставав на коліна перед працівниками поліції та голосно кричав, що він нічого не вчиняв така поведінка водія ОСОБА_1 явно не відповідала обстановці. При цьому водій ОСОБА_1 не заявляв своєї незгоди на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння саме з використанням спеціальних технічних засобів, не висловлював своєї незгоди з можливими результатами його огляду на місці, а ствердно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не наводячи обґрунтованих підстав для цього.

Твердження захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає формі протоколу, є необґрунтованим, оскільки зміст протоколу відповідає положенням ст. 256 КУпАП.

Не можна погодитися із доводами захисника про те, що водію ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оскільки відеозапис з нагрудних камер працівника поліції на 39,16 хвилині фіксує роз`яснення водію ОСОБА_1 його прав та обов`язків у відповідності до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

На підставі викладеного вважаю, що всі докази, які покладені в основу даної постанови, відповідають положенням ч. 1 ст. 251 КУпАП, тобто є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладення йому адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке посягає на безпеку дорожнього руху, дані про особу ОСОБА_1 , який проходить військову службу, ступінь його вини, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною третьою цієї статті.

Згідно з постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 21.03.2024 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та останньому накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Враховуючи викладене, при призначенні ОСОБА_1 остаточного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами необхідно приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 21.03.2024, яка набрала законної сили 02.04.2024, строк якого становить 3 місяці 16 днів.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Приєднати на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до накладеного адміністративного стягнення невідбуту частину адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами відповідно до постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 21.03.2024, яка набрала законної сили 02.042024 та остаточно накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці 16 (шістнадцять) днів, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: В.О.Лисенко