КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 756/10751/24

11 грудня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі -Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Навродського Олександра Володимировича на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 15 листопада2024 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в :

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 15 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одної тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/21081300, код отримувача (код за ЄРДПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: IBAN 0026001, код класифікації доходів бюджету: 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Оболон.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄРДПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026006, код класифікації доходів бюджету: 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Не погоджуючись із такою постановою суду першої інстанції, 25 листопада 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Навродський Олександр Володимирович подав апеляційну скаргу в якій просив визнати протокол про адміністративне правопорушення неналежним та недопустимим доказом. Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що при винесенні даної постанови судом було порушено ряд норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст.278 КУпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи проадміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до вимог статей 245 та 280 КУпАП суди зобов`язані своєчасно, всебічно, повно та об`єктивно з`ясовувати всі обставини, що мають значения для правильного вирішення справи, зокрема й ті, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, визначати розмір заподіяної шкоди тощо.

Проте у даній справі, на думку апелянта, зазначені вимоги закону додержані не були.

Зазначає, що відповідно до статті 251 КУпАП, суд не надав оцінку всім обставинам, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вказує на те, що судом першої інстанції в оскаржуваній постанові не вказано про участь в справі сторони захисту адвоката Навродського О.В., заявлені клопотання та мотиві їх відхилення.

Зазначає, що як вбачається з долученого до матеріалів справи відео працівники поліції без поважних причин зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 та за відсутності ознак наркотичного спяніння вимагали пройти огляд на стан наркотичного спяніння.

Вказує на те, що працівник поліції не вчинив дії,передбачені ст. 23 Закону України «Про національну поліцію».

Зазначає, що ОСОБА_1 повідомивв присутності свідка, якому передавався транспортний засіб поліцейську, що потрібно їхати до лікарні для проходження огляду на стан сп`яніння, але працівник поліції,виявивши вчинене правопорушення, не вчинила заходів превентивної та профілактичної діяльності, спрямованих на запобігання правопорушення, не припинила виявлене правопорушення, всупереч закону не усунула правопорушення шляхом доставки до найближчого закладу охорони здоров`я ОСОБА_3 для проходження огляду на стан сп`яніння, чим, на думку апелянта, грубо порушила конституційні права і свободи людинита покладені на поліцію обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію».

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Навродський Олександр Володимирович повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник Київської міської прокуратури в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи апеляційним судом повідомлений, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення ОСОБА_1 та його захисника Навродського О.В., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що даючи оцінку доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, за наявності ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння є підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №968705, складеного поліцейським взводу № 1, роти №2, батальйону №2, полку №1 УПП у м.Києві ДПП старшим сержантом поліції Самарською А.Д., 05 серпня 2024 року, о 01 год. 35 хв., в м.Києві на просп. Степана Бандери, 25 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Jetta, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушена координація рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Подія Фіксувалася на б/п 472702. Водій порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

05 серпня 2024 року було виписане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП КМНКЛ «Соціотерапія» так як у результаті огляду поліцейським у водія виявленні ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушена координація рухів.

Із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що на запитання працівника поліції, коли в останнє водій вживав наркотичні речовини, водій ОСОБА_1 відповів, що 3 тижні назад, травку (зафіксований час на відео 01:44:50-01:45:20).Було проведено поверхневу перевірку речей особи.

Працівник поліції роз'яснює водію порядок проходження огляду в медичному закладі на стан наркотичного сп'яніння.

Працівниками поліції було проведено огляд реакції зіниць ОСОБА_1 на світло (зафіксований час на відео 01:49:45).Працівник поліції повідомив водію, що в нього зіниці очей не реагують на світло та порушена координація рухів.( зафіксований час на відео 01:51:39).

На запитання працівника поліції, чи пройде водій огляд на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, останній відповів, що не дуже хоче, хоче додому ( зафіксований час на відео 01:52:10).

В подальшому водій ще досить тривалий час не погоджувався із вказаними працівниками поліції ознаками наркотичного сп'яніння та уникав конкретної відповіді на запитання працівника поліції.

Працівник поліції повідомив, що водія було зупинено оскільки він керував транспортним засобом у комендантську годину.( зафіксований час на відео 02:00:00).

На запитання працівника поліції, чи готовий водій проїхати до лікаря нарколога з метою проходження огляду, водій ОСОБА_1 відповів «та не хочу я їхати» (зафіксований час на відео 02:00:43). Працівник поліції повідомив, що за відмову від проходження огляду складається протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що водій відповів, оформляйте ( зафіксований час на відео 02:00:52-02:01:06).

В подальшому працівником поліції було складено протокол та оголошено його зміст водію (зафіксований час на відео 02:22:20-02:26:20). Водій із протоколом ознайомився та проставив свій підпис, будь-яких зауважень до змісту протоколу не висловлював.

Працівник поліції роз'яснив водію ст. 266 КУпАП та повідомив що він відсторонюється від керування транспортним засобом (зафіксований час на відео 02:27:10).

Після складання протоколу, ознайомлення із його змістом та повідомлення про відсторонення від керування, водій сказав поїхали до нарколога ( зафіксований час на відео 02:28:00).

В подальшому, на прохання працівників поліції тверезий водій, якого було ними зупинено, перепаркував транспортний засіб ОСОБА_1 .

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 245, 280 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, що мають значения для правильного вирішення справи, зокрема й тих, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, визначають розмір заподіяної шкоди, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки, відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції належним чином були досліджені всі докази, що містяться в матеріалах справи та надана їм належна правова оцінка.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників поліції, використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, що був досліджений у судовому засіданні.

Даючи оцінку вказаним доказам, як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до вірного та обгрунтованого висновку про те, що в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на сукупності доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що з відео вбачається, що працівники поліції без поважних причин зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 та за відсутності ознак наркотичного спяніння вимагали пройти огляд на стан наркотичного спяніння, суд апеляційної інстанції відхиляє як безпідставні, з огляду на наступне.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.

Відповідно до пункту 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Згідно з п.п., 5, 6, 7 ч.1 ст. 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану, в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану:

- запроваджувати, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування;

- встановлювати, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів;

- перевіряти, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно вимог п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція, відповідно до покладених на неї завдань, бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

З наведеного вбачається, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Із матеріалів справи вбачається, що подія, відображена у протоколі серії ААД № 968705 від 05.08.2024 року, відбувалася 05.08.2024 року, о 01 год.35 хв. під час дії воєнного стану та у комендантську годину. Таким чином, факт пересування транспортним засобом під час дії комендантської години є достатньою підставою для зупинки транспортного засобу поліцейськими.

Як вбачається із відеозапису з нагрудної боді камери працівника поліції, працівник поліції повідомив водію, що його було зупинено у зв'язку із тим, що він керував транспортним засобом під час комендантської години (зафіксований час на відео 02:00:00).

Окрім того, із вказаного відеозапису вбачається, що працівниками поліції було проведено огляд реакції зіниць водія на світло (зафіксований час на відео 01:49:45). Працівник поліції повідомив водію, що в нього зіниці очей не реагують на світло та порушена координація рухів (зафіксований час на відео 01:51:39).На запитання працівника поліції чи пройде водій огляд на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, останній відповів, що не дуже хоче, хоче додому ( зафіксований час на відео 01:52:10).

Посилання апелянта на те, що працівник поліції не вчинила заходів превентивної та профілактичної діяльності спрямованих на запобігання правопорушення не припинила виявлене правопорушення, а всупереч закону не усунула правопорушення шляхом доставки до найближчого закладу охорони здоров`я ОСОБА_3 для проходження огляду на стан сп`яніння, чим на думку апелянта, грубо порушила конституційні права і свободи людинита, відповідно, покладені на поліцію обов`язки Законом « Про Національну поліцію», суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у закладі охорони здоров'я, сказав поліцейським, щоб складали протокол, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Вчинення вказаного адміністративного правопорушення було зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному поліцейським. Тільки після складення вказаного протоколу та підписання його ОСОБА_1 , дізнавшись, що він відстороняється від керування транспортним засобом на 12 годин, останній сказав, що потрібно було їхати на огляд.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Навродського Олександра Володимировича.

Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_1 адвоката Навродського Олександра Володимировича залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 15 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: