Справа № 735/978/24 Головуючий у 1 інстанції Грушко О. П.
Провадження № 33/4823/1017/24
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Оседача М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2024 року,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , не працюючий,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Як встановив суд, 06 липня 2024 року, близько 00 год. 58 хв., в с.Риботин, по вул. Петра Торшина, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ-DAEWO, д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законодавством порядку.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну, необґрунтовану та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції був досліджений відеозапис, який належним чином до матеріалів справи не був залучений, будь-яких документів у справі про надіслання вищевказаного відеозапису до Коропського районного суду Чернігівської області та приєднання до адміністративної справи не має, на підставі чого досліджувався вищевказаний відеозапис під час судового засідання не зрозуміло. Вказує, що всупереч чинному законодавству, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документа встановленої форми, а саме акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Також звертає увагу, що в порушення вимог КУпАП та Інструкції МВС України працівник поліції без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зробив виправлення у даті вчинення правопорушення, всі виправлення у протоколі підписуються уповноваженою особою, що робить виправлення та ставиться печатка. Крім того, у дослідженому відеозапису працівник поліції чітко вказує на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом саме 06.07.2024 року. Вважає, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 порядок проведення огляду на стан сп`яніння і належним чином не зафіксували те, що ніби ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції відмовився від цього огляду. Саме вимоги працівників поліції до водія ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не було і це підтверджується дослідженим у суді першої інстанції відеозаписом.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Інструкція), затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №253596 від 07.07.2024 року, ОСОБА_1 07 липня 2024 року, близько 00 год. 58 хв., в с.Риботин, по вул. Петра Торшина, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, керував автомобілем ЗАЗ-DAEWO, д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законодавством порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.2).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозаписи з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

В матеріалах справи наявний диск з відеозаписами події, яка мала місце 07.07.2024 року (а.с.5), за участю ОСОБА_1 , зміст яких підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення про наявність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як слідує із переглянутих апеляційним судом відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, працівниками поліції, за порушення комендантської години, був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , а саме 07.07.2024 року. У подальшому, при спілкуванні з водієм працівники поліції виявили у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння і йому було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я, однак останній відмовився. При цьому, працівник поліції роз`яснив водію, що у разі його відмови від проходження відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння, відносно нього буде складено адмінпротокол за ст. 130 КУпАП, і це дає підстави для відхилення доводів апелянта в цій частині.

Твердженням апелянта, про те, що протокол про адмінправопорушення має виправлення в частині дати скоєння правопорушення, вже було надано належну оцінку місцевим судом, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, будь-яких істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликають, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

З протоколу про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія та доданих до нього відеоматеріалів вбачається (а.с.2,4,6), що працівниками поліції були озвучені ОСОБА_1 та занесені до протоколу ті ознаки алкогольного сп`яніння останнього, які як наслідок потягли за собою пропозицію щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а отже, жодних порушень з боку працівників поліції, на переконання суду апеляційної інстанції, в даному випадку не було.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання вимог поліцейського пройти огляд є обов`язком водія, який після проведення огляду та у разі незгоди з вимогами пройти такий огляд мав усі підстави оскаржити дії поліцейського у визначеному Законом порядку.

На думку суду апеляційної інстанції, саме усвідомлення ОСОБА_1 можливого виявлення стану алкогольного сп`яніння в разі продуття приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, від продуття якого він відмовився, а також його відмова від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння саме - у закладі охорони здоров`я, і зумовило таку його поведінку.

При цьому, факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння було зафіксовано на технічний носій, що узгоджується із положеннями ст.266 КУпАП.

Інші твердження апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівника поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити і те, що будь-яких зауважень чи заперечень щодо оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач