Справа № 462/8913/24
ПОСТАНОВА

19 грудня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 12.11.2024 р. близько 16:25 год. за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 76 з торгового залу магазину «Рукавичка» вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки товару на загальну суму 232,56 грн., чим скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення призначалася до розгляду на 10.12.2024 р. та 19.12.2024 р., однак правопорушниця у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

Орган, що склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не забезпечив явку правопорушниці до суду для розгляду справи по суті у встановлений строк.

Постанова Залізничного районного суду м. Львова від 10.12.2024 року про привід ОСОБА_1 залишена без виконання.

Суд враховує, що ОСОБА_1 на місці складення протоколу про адміністративне правопорушення була повідомлена про розгляд справи Залізничним районним судом м. Львова, а також інформація щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розміщувалась на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://zl.lv.court.gov.ua.

До матеріалів справи долучено заяву ОСОБА_1 про розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що така поведінка ОСОБА_1 спрямована на уникнення накладення на неї судом адміністративного стягнення, а тому вважає можливим розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , яка про місце, дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, на підставі наявних доказів, що узгоджується з принципом судочинства, зазначеному в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, що є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 022453, заявою представника потерпілого, довідкою про вартість товару, який викрадено, рапортом, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та її заявою, у яких вона визнав свою вину у вчиненому правопорушенні.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням даних про особу правопорушниці у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого нею правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір 0,2 прожиткового мінімуму працездатних осіб.

Керуючись ст. 23, 40-1, 51, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч.2 ст.308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.