Єдиний унікальний номер 317/3554/24
Номер провадження 3-в/317/30/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Громова І.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі захисника адвоката Шумського Ігоря Васильовича про визнання постанови такою, що не підлягає виконанню у зв`язку з закінченням строків виконання постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_1 в особі захисника адвоката Шумського Ігоря Васильовича про визнання постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 18.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності такою, що не підлягає виконанню у зв`язку з закінченням строків виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заяви зазначено, що постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 18 липня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення ЄУН 317/3554/24 НП 3/317/2138/2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Постановою головного державного виконавця Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Капустян А.Ю. від 12.11.2024 відкрито виконавче провадження № 76493675 щодо примусового виконання постанови № 317/3554/24, виданої 18.07.2024 Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 81600,00 грн.

Посилаючись на те, що постанова Запорізького районного суду Запорізької області від 18.07.2024 в межах розгляду справи № 317/3554/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП не була звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, адвокат Шумський І.В. просив суд визнати вищевказану постанову такою, що не підлягає виконанню в силу вимог ст. 303 КУпАП.

Суддя дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 18 липня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення ЄУН 317/3554/24 НП 3/317/2138/2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Вказана постанова набрала законної сили 30 липня 2024 року.

У зв`язку з несплатою ОСОБА_1 штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, 08 жовтня 2024 року постанова надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до вимог ст. 308 КУпАП, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Постановою головного державного виконавця Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Капустян А.Ю. від 12.11.2024 відкрито виконавче провадження № 76493675 щодо примусового виконання постанови № 317/3554/24, виданої 18.07.2024 Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 81600,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону № 1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Ч. 2 ст. 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

П. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Ст. 303 КУпАП передбачено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Водночас Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який надалі Указами Президента України продовжувався і триває на час розгляду даної справи.

Разом з цим, відповідно до п.п. 4 п. 10-2 р. ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом № 1404-VIII, як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

З огляду на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому як КУпАП так і іншими законами України, зокрема Законом № 1404-VIII, суддя вважає обґрунтованим врахування державним виконавцем чинних законодавчих змін у порядку пред`явлення виконавчого документа до виконання, переривання та встановлення строків звернення виконавчого документа до виконання, а тому доходить обґрунтованого висновку про правомірність виконання оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.03.2023 у справі № 260/2595/22 та у постанові Верховного Суду від 03.08.2023 у справі № 420/10415/22.

Так, беручи до уваги те, що нормами розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану, при цьому Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022, затвердженим Законом від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжувався і триває на час розгляду даної справи, заява про визнання постанови такою, що не підлягає виконанню у зв`язку з закінченням строків виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, не підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 300, 303 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі захисника адвоката Шумського Ігоря Васильовича про визнання постанови такою, що не підлягає виконанню у зв`язку з закінченням строків виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя І.Б. Громова