Провадження по справі № 3-в/522/107/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2024 року м. Одеса
Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про розстрочку виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2024 року в частині сплати штрафу,
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
19.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання постанови суду, оскільки штраф у розмірі, визначеному постановою суду, є непосильним для сплати одним платежем та у термін, визначений законом, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Просить надати можливість сплатити визначений судом штраф протягом десяти місяців.
У відповідності до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову. В даному випадку Приморським районним судом м. Одеси.
Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положення, що регулює питання розстрочення штрафу. Водночас, подібну можливість надає засудженим Кримінальний кодекс України. Так, згідно ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підпадають порушення Правил дорожнього руху, у відношенні яких передбачено накладення штрафу чи обмеження у праві керування автомобілем, («Лутц проти Німеччини» (Lutz v. Germany), п.182).
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Враховуючи наведене, розстрочення виконання рішення суду передбачено ст. 33 ЗУ "Про виконавче провадження".
Відповідно до ч.1 ст..12 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження", встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Керуючись ст. 284, 304 КУпАП, ч. 4 ст. 53 КК України, суд
Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про розстрочку виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2024 року в частині сплати штрафу, - задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документу (квитанції).
Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.
Після сплину строку, на який відстрочено виконання постанови, у разі не сплати штрафу особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, постанову звернути до примусового виконання у загальному порядку.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси Віктор ІВАНОВ