ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/1220/24
Номер провадження 3/292/987/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року с-ще Пулини

Суддя Червоноармійського районного суду Житомирської області Гуц О.В., розглянувши матеріали справ, які надійшли з відділення поліції № 4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого по

АДРЕСА_1 , громадянина України,

не працюючого

за ч.4 ст.121 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 807359 від 19.09.2024, вбачається, що 19 вересня 2024 року о 17 годині 03 хвилини на вул. Миру в с.Івановичі Житомирського району Житомирської області ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Premium 450 DXI, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом LeciTrailer, д.н.з. НОМЕР_2 , у якого відсутні передбачені конструкцією грязезахисні фартухи і розбите скло заднього лівого габарита, вчинив повторно протягом року згідно постанови ЕНА № 2708222 від 29.07.2024, чим порушив вимоги п. 31.4.7 е ПДР.

Дії особи кваліфіковані працівниками поліції, як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 та його адвокат Ігнатьо Б.Я. не з"явилися, останній надав суду письмове пояснення (клопотання). У поданому клопотанні порушує питання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у зв"язку з відсутністю в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП. Дане клопотання мотивоване тим, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог КУпАП та не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Разом з цим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП. Так, всупереч статей 251, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення поліцейським у протоколі не зазначено інших відомостей, необхідних для вирішення справи та доказів правопорушення. Зокрема не зазначено конкретного транспортного засобу, на якому виявлені інкриміновані правопорушення, до протоколу не долучено доказів, що конструкцією транспортного засобу визначено обов`язкову наявність грязезахисних фартухів, а світлові габарити були несправними на час перевірки. У зв"язку з чим, протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом та не може слугувати законною підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Враховуючи вищевикладене, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Розглянувши клопотання сторони захисту, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення (ст.251 КУпАП) є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.4 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Згідно ч.1-3 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення водієм правил керування транспортним засобом, тобто керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності складу адміністративного правопорушення, який включає в себе встановлення вини особи, що підтверджується належними та допустимими доказами.

У відповідності до 31.4.7.е ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і не відповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті`звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Крім того, згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(ратифіковано Україною 17.07.1997, набула чинності для України 11.09.1997) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У той же час, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції вказані вимоги порушені.

У графі "Суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин", викладена суть не відповідає обставинам, які передбачені ч.4 ст.121 КУпАП, а саме не зазначено конкретного транспортного засобу, на якому виявлено інкриміноване правопорушення, а також не викладено суть адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

З рішень Європейського суду з прав людини ("Малофеєв проти росії" та "Карелін проти росії") вбачається, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Таким чином, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену у протоколі, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

До протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП долучено довідка, копія постанови та відеозапис.

Крім того, із протоколу не вбачається, чи роз`яснювались ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оскільки підпис останнього з даного приводу у протоколі відсутній, а відповідні докази про це не надані, що є порушенням права особи на захист.

За таких обставин, оскільки суду не надано доказів про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 .

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять "обвинувачення за адміністративним проступком" та "обвинувачення, які мають ознаки злочину", залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі "Лутц проти Німеччини", "Отцюрк проти Німеччини», "Девеєр проти Бельгії», "Адольф проти Австрії" та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

У той же час, у справі "Barbera, MesseguandJabardo v. Spain" від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Дослідивши надані матеріали справи, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.251, 283 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. В. Гуц