Справа №: 486/1126/24 Провадження № 3/486/673/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна. О.І.,

при секретарі Соболевської І.Ю.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 51 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

16.06.2024 року о 13:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у магазині «Півльйон 33 ТОВ Южноукраїнський ринок», що знаходиться по вул. Молодіжна, 4 в м.Южноукраїнськ, таємно викрав з полиці магазину лампи світодіодні марки «Multifunctional 50 LAR Lampi», вартістю 250 грн без ПДВ.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, викликався до суду судовою повісткою, надісланою йому рекомендованим листом з повідомленням. Останньому достеменно було відомо, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього розглядатиметься в Южноукраїнському міському суді, про що є відмітка в протоколі про адміністративне правопорушення. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило.

З метою дотримання строків розгляду справи про адміністративне правопорушення визначених ст. 277 КУпАП, враховуючи, що судом були вчинені всі можливі дії щодо виклику ОСОБА_1 в судове засідання, суд вважає за доцільне розглянути вказану справу у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, за наявним письмовими матеріалами.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується також письмовими матеріалами справи, зокрема, змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 196957 від 16.06.2024 року, який, згідно положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення, рапортом працівника поліції, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 14.06.2024 року, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 16.06.2024 року (а.с. 1, 2, 3, 4).

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 51 КУпАП, а саме: дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», за яким кримінальна відповідальність настає за крадіжку, якщо вартість викраденого становить вище 3028 грн та змінено санкцію статті 51 КУпАП, зокрема в бік посилення відповідальності особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

При визначенні ОСОБА_1 виду і розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини і вважає за можливе накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі, передбаченому редакцією КУпАП від 23.06.2024 року.

У відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на користь держави підлягають стягненню витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

Керуючись ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Южноукраїнського міського суду О. І. Савін