Справа № 544/2140/24
пров. № 3/544/690/2024
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі судді Нагорної Н. В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює на посаді молодшого оператора АЗС АЗК ТОВ «ОККО-Драйв», проживає в АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 05.10.2024 о 11год 45хв в м. Пирятин по вул.Медична, 2, керував автомобілем «Опель кадет», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: бліде забарвлення обличчя, звуження зіниць очей. На вимоги працівника поліції пройти в установленому законом порядку огляд на визначення наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, яким встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і повинен нести адміністративну відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду письмові пояснення, в яких просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в його діях не вбачається події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, розгляд справи просить проводити без його участі. В своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 посилається на те, що обставини вчинення ним адміністративного правопорушення, викладені у протоколі, не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами, виходячи з наступного. ОСОБА_1 категорично заперечує, що перебував в стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння, оскільки характеристика працівниками поліції його зовнішнього вигляду, зокрема бліде обличчя, пояснює тим, що блідий колір обличчя може бути як індивідуальною особливістю (якщо капіляри розташовані глибоко), так і свідчити про проблеми зі здоров`ям (коли не супроводжується запамороченням і слабкістю). У даному випадку причинами блідого обличчя є хронічне недосипання, сильна виснаженість (втома); бо він працює на АЗС і має графік роботи - повну добову зайнятість, що передбачає неперебування на робочому місці позмінно. Інші описані працівниками поліції характеристики відносно нього є припущеннями працівників поліції, які не підкріплені належними доказами. Підстав для зупинки його автомобіля не було, правопорушення він не вчиняв, правил ПДР не порушував. Підставою для зупинки автомобіля стала за словами працівників поліції мобілізація та перевірка документів. Проте чинним законодавством визначено, що вказна обставина не є підставою для зупинки автомобіля, а тим більше не є порушенням ПДР України. Провокативна поведінка працівників поліції відносно нього виразилася у тому, що під час зупинки його автомобіля він не пройшов освідування на стан сп`яніння з працівниками поліції, бо спочатку незаконно його зупинили, потім повезли в ТЦК та СП з невідомих причин та підстав, потім у медичний заклад, але, прибувши у лікарню, медичний огляд не проводили (вказана обставина підтверджується відео на диску, який знаходиться в матеріалах справи в якості доказу, де видно, що діалог між ним та працівниками поліції відбувається біля приміщення лікарні. Крім цього, в письмових поясненнях ОСОБА_2 вказує на те, що працівники поліції не мають розуміння, у чому різниця між канабісом, коноплею та марихуаною, і що із переліченого є наркотичним засобом, а що, навпаки, не є таким. Вказана помилка призвела до невірного вирішення справи та відповідної кваліфікації правопорушення. При цьому відповідна експертиза речовини під назвою конопля не проводилася, а тому взагалі відсутні докази наявності вживання ним вказаної наркотичної речовини. Також ОСОБА_1 вказує на те, що диск, який знаходиться в матеріалах справи у якості доказу, є фрагментарним та неповним, що суперечить чинному законодавству. Ознайомившись із диском, який був наданий суду у якості доказу, ним було виявлено, що він не є безперервним, а містить 2 окремих файла. Якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він не є безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Не надано у якості доказу документ чи інший доказ, що саме він вживав наркотичний засіб, а потім після цього керував автомобілем. Крім цього, ОСОБА_1 вказує на те, що працівниками поліції було порушено закон під час фіксування правопорушень, зокрема, його не попередили про проведення відеофіксації; відсутні показання свідків, більше того свідки взагалі не були залучені під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення; наявний у справі відеозапис фрагментарний; працівники поліції не складали направлення водія до закладу охорони здоров`я у його присутності, не доводили його до відому, не ознайомили з ним на місці вчинення правопорушення; протокол та інші докази по справі містять розбіжності у місті та часі правопорушення; інкриміноване йому у протоколі діяння не охоплюється змістом ст. 130 КУпАП, йому не інкриміноване порушення п. 2.9а ПДР; пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння була неналежною, поліцейські не проінформували про порядок такого огляду; він, як водій не був відсторонений від керування транспортним засобом; дата та час вчинення правопорушень не відповідають дійсності та не дають можливість встановити дійсну та реальну послідовність подій, що є недопустимим.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Не дивлячись на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується доказами у відповідності до ст. 251 КУАП, а саме:

- протоколом серії ЕПР1 № 143427 від 05.10.2024, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 05.10.2024 о 11год 45хв в м. Пирятин по вул. Медична, 2, керував автомобілем «Опель кадет», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: бліде забарвлення обличчя, звуження зіниць очей. На вимоги працівника поліції пройти в установленому законом порядку огляд на визначення наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху; в п. 14 Протоколу містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких він власноруч зазначив, що вживав заборонену речовину коноплю;

- відеозаписом, здійсненим на портативний відеореєстратор поліцейського №9/61, на якому зафіксовано те, що ОСОБА_1 працівником поліції було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; також на відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_1 підтвердив, що вживав «коноплю»;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «Пирятинська лікарня Пирятинської міської ради» 05.10.2024 12год 20хв, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, вказане написано ним власноручно і засвідчено його підписом.

З урахуванням наведеного зібрані у справі докази є належними і допустимими, які узгоджуються між собою, є послідовними, логічними та обґрунтованими, підстави сумніватися в їх достатності та достовірності відсутні. Вказані докази підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи не вказано жодної причини зупинки та немає жодного документального підтвердження правомірності такої зупинки, тому всі подальші вимоги поліції до особи, зокрема, й щодо проходження огляду на стан сп`яніння, особа виконувати не зобов`язана, а всі складені процесуальні документи є неналежними та недопустимими доказами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Так, дійсно на відеозаписі з бодікамери поліцейського не зафіксовано причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень процедури зупинення транспортного засобу на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема, встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Так, ОСОБА_1 , зазначивши у своєму клопотанні лише те, що транспортний засіб під його керуванням був зупинений без причини, оскільки він не порушував ПДР, що є порушенням ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», не навів конкретних та переконливих доводів стосовного того, яким чином зупинка транспортного засобу без зазначення причини його зупинки істотно обмежила чи порушила його конвенційні або конституційні права, та яким чином це позначилося на належності, допустимості та достовірності доказів через порушення процедури зупинки транспортних засобів, а не через істотне порушення прав і свобод людини.

Навпаки, суд констатує, що зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, убезпечила та запобігла вчинення нових правопорушень.

Посилання у клопотанні ОСОБА_1 на те, що відео не є безперервним, а на диску міститься 2 окремих файла, тому відеозапис не можна вважати належним та допустимим доказом, суд зазначає, що перерви в часі на відео не вбачається. Так, дійсно відеозапис на диску складається з двох файлів: «00000__0002А.MP4» та «00000__0003А.MP4», проте другий файл є продовженням першого, про що свідчить наявний таймінг на відео, оскільки перший файл закінчується о «13:53:06», а другий файл розпочинається з «13:53:06». Тому зазначені доводи ОСОБА_1 є безпідставними.

Також посилання ОСОБА_1 на те, що працівники поліції не повідомили йому про проведення відеофіксації спростовується відеозаписом з бодікамери поліцейського, на самому початку якого зафіксовано, що працівник патрульної поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що здійснюється відеофіксація.

Щодо посилання ОСОБА_1 на те, що поліцейський не відсторонив його від керування транспортним засобом, суд зазначає, що вказане не спростовує винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому не може бути підставою для закриття справи та звільнення його від відповідальності.

Інші доводи, наведені ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях, суд розцінює як намагання уникнути від відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за вчинене.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, та, зокрема, те, що адміністративне правопорушення вчинено в період дії воєнного стану.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданнями цього кодексу є, в тому числі, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За змістом ст.23 КУпАП метою застосування адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи значну суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами, суд уважає за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави: р/р UA0016001, отримувач ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300, код отримувача 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок отримувача ГУК у м. Києві/м. Київ,р/р UA0026001, код отримувача (за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.В.Нагорна