Провадження № 3/638/7839/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова в особі судді Тимченка А.М. розглянувши в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

25.09.2024 року о 18:20 год у м. Харкові по пр-т. Науки, 29, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Dacia Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та скоїв наїзд на ОСОБА_2 . В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1, 2.3.б) ПДР України, за що відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що дійсно автомобіль під його керуванням здійснив наїзд на пішохода, однак наїзд на пішохода стався з незалежних від нього обставин, а саме у зв`язку з приступом епілепсії, у зв`язку з чим в момент ДТП він був без тями, не усвідомлював значення своїх дій та не міг ними керувати. До тями прийшов уже в лікарні, де йому і повідомили про ДТП з потерпілою.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (ст. 9 КУпАП).

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п. 2.3.б) ПДР України).

Згідно з п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР України).

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, знайшла своє підтвердження в суді в та підтверджується наступними доказами, а саме:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 153411 від 18.10.2024, в якому зафіксовано порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.1, 2.3.б) ПДР України;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.09.2024 з додатками Схемою ДТП та Фототаблицею;

- поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , яка в судовому засіданні заперечувала проти того, що водій ОСОБА_1 був без свідомості, оскільки автомобіль під його керування зупинився не самовільно, а внаслідок гальмування та подальшого паркування водієм;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 18.10.2024;

- медичними довідками щодо ОСОБА_2 , з яких вбачається спричинення останній тілесних ушкоджень у формі забою;

- рапортом ст. слідчого ВР злочинів у сфері транспорту СУГУНП в Харківській області Єгор Лагутіна від 26 вересня 2024 року, відповідно до якого ДТП зареєстрована в ЖЄО за № 21735, ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, відсутні, підстав для внесення відомостей до ЄРДР немає.

Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд критично сприймає доводи ОСОБА_1 про те, що на час настання ДТП у нього відбувся напад епілепсії, у зв`язку з чим він не усвідомлював значення своїх дій, оскільки доказів на підтвердження цієї обставини матеріали справи не містять. Долучена до протоколу довідка № 06/1041 від 17.10.2024, видана КНП ХМР «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» не є таким доказом, оскільки зазначені в ній відомості свідчать виключно про те, що ОСОБА_1 знаходився у 1-му нейрохірургічному відділенні КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» з 25.09.2024 до 26.09.2024 з діагнозом: наслідки ГПМК; епісиндром; стан після епінападу (вперше 25.09.2024); ІХС; постінфарктний кардіосклероз (2015 р.); гіпертонний неускладенений криз. Суд не ставить під сумнів зазначені у довідці діагнози, проте враховує, що у довідці відсутні відомості про те, що саме на час ДТП (а не після неї) у ОСОБА_1 стався напад епілепсії. Крім того, довідка не містить відомостей про те, що на час ДТП ОСОБА_1 перебував без свідомості, не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

Крім того, такі доводи сторони захисту спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів, а саме поясненнями потерпілої ОСОБА_2 відомостями протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.09.2024 з додатками Схемою ДТП та Фототаблицею, з яких суд встановив, що відразу після наїзду на пішохода автомобіль під керуванням ОСОБА_1 продовжив рух прямо, не здійснив жодного іншого наїзду на будь-яку перешкоду, та на відстані 72 м. від місця ДТП припаркувався на узбіччі автомобільної дороги паралельно до бордюру на відстані 40-50 см. від нього, при цьому не наїхавши на нього. На переконання суду, вчинення таких дій (рух прямо без відхилення, нездійснення наїздів на будь-які перешкоди, зупинка та паркування автомобіля з вимогами ПДР) було б неможливим у разі перебування водія без свідомості та самовільного руху автомобіля, який у такому випадку повинен був зупинитися виключно внаслідок взаємодії із зовнішніми об`єктами, як то бордюр, встановлені дорожні знаки, припарковані автомобілі та інші перешкоди для подальшого самовільного руху автомобіля. За таких обставин, суд сприймає доводи ОСОБА_1 критично, як спосіб самозахисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд, у відповідності до ст. 33 КУпАП приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Вивченням даних про ОСОБА_1 встановлено, що його 29 травня 2024 року притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України за те, що він 21 липня 2018 року порушив п. 10.1 ПДР України, внаслідок чого потерпілій особі завдано середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вироком суду призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням від відбування покарання на строк 2 роки на підставі ст. 75 КК України. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердив ОСОБА_1 .

Обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 в судовому засіданні не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 35 КУпАП, є вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення (наїзд на пішохода на пішоходному переході внаслідок порушення ПДР), дані про особу порушника, відсутність обставин, які пом`якшують відповідальність, та наявність обставини, яка обтяжує відповідальність ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ст. 124 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. На переконання суду, більш м`яке покарання, передбачене ст. 124 КУпАП, у виді штрафу, з огляду на характер вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, зокрема вчинення під час іспитового строку від відбування кримінального покарання за ч. 1 ст. 286 КК України, не зможе забезпечити досягнення мети адміністративного стягнення, а саме виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Одночасно з накладенням адміністративного стягнення суд, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 124, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова.

Відповідно до ст.ст.307,308 КУпАП, у разі несплати штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а вразі оскарження(внесення подання прокурора)такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір.

Суддя А.М. Тимченко