П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 грудня 2024 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Красноборов О. В. , розглянувши справу про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2024 року о 8 годині 30 хвилин у місті Києві на території військової частини (в/ч) НОМЕР_2 військового містечка № НОМЕР_3 під час ранкового шикування виявлено військовослужбовця ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

У суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені у протоколі про військове адміністративного правопорушення, та заявивши, що у вчиненому щиро розкаюється.

Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суддя дійшов висновку про таке.

Частина 1 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачає адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Разом з цим, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Згідно з абзацом п`ятим ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Водночас, відповідно до абзацу шостого ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховної Ради України приймає Президент України. На даний час відповідних рішень Президентом України не приймалось.

Отже, особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17 березня 2014 року №303 «Про часткову мобілізацію» та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.

Таким чином, перебуваючи в умовах особливого періоду на території військової частини з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовившись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, встановлено дослідженими доказами в справі, зокрема:

- протоколом серії НГУ №376023 від 23 грудня 2024 року про військове адміністративного правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- витягом з Наказу командира 25 бригади охорони громадського порядку ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30 жовтня 2024 року №235, згідно з яким ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу військової частини;

- довідкою начальника відділення кадрової роботи в/ч НОМЕР_2 від 23 грудня 2024 року №376 про те, що ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу за призовом по мобілізації з 30 жовтня 2024 року по теперішній час у в/ч НОМЕР_2 Національної гвардії України;

- військовим квитком ОСОБА_1 ,

- рапортами командира 7 патрульної роти 3 патрульного батальйону від 21 грудня 2024 року, згідно з яким 21 грудня 2024 року о 8 годині 30 хвилин під час шикування та перевірки наявності особового складу ним було виявлено солдата ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння;

- актом про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння від 21 грудня 2024 року, яким встановлено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з приводу перебування 21 грудня 2024 року о 9 годині 15 хвилин на території в/ч НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння;

- поясненнями військовослужбовця ОСОБА_1 від 22 грудня 2024 року, якими підтверджується факт відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- поясненнями військовослужбовців в/ч НОМЕР_2 , що містяться у матеріалах справи, якими підтверджується факт відмови ОСОБА_1 21 грудня 2024 року від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

З огляду на наведені обставини ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є щире розкаяння винного.

За час проходження служби призваний по мобілізації стрілець 1 відділення 3 патрульного взводу 7 патрульної роти 3 патрульного батальйону солдат ОСОБА_1 зарекомендував себе посередньо.

Беручи до уваги положення ст. 33 КУпАП, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, а також наявність обставини, що пом`якшує відповідальність, необхідним і достатнім убачається накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 23, 283, 284, 287, 294, 303, 307, 308 КУпАП та ст. 3, 4 Закону України «Про виконавче провадження»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя О. В. Красноборов