ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5641/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Нечваля Я.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором БО МБФ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 970263, 24 липня 2024 року о 22.29 год. на пр-ті Бажана в м. Києві в порушення п. 2.5 ПДР України ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на відео камеру №474371.

В суді ОСОБА_1 категорично не погодився з протоколом про адміністративне правопорушення, вказав, що його автомобіль букв припаркований біля супермаркету «Новус» по пр-ту Бажана в м. Києві, куди і підійшли працівники поліції і запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. В той вечір він не вживав спиртні напої. Поліцейські його не зупиняли під час руху. Тому не було жодних законних підстав для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Просив не притягувати його до адміністративної відповіальності.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Нечваль Я.В. просив закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та виконував функції водія. До матеріалів справи не долучено жодних доказів, що поліцейські рухалися за автомобілем ОСОБА_1 та потім зупинили його. Крім цього, у ОСОБА_1 не було жодних ознак алкогольного спя"яніння, які б давали підстави для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Надав письмове клопотання та происив долучити його до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 245КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складення протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши клопотання захисника та матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водій транспортних засобів.

Згідно Загальних положень ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо у транспортному засобі.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №970263, 24 липня 2024 року о 22.29 год. пр-ті Бажана в м. Києві в порушення п. 2.5 ПДР України ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на відео камеру -474371.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР до протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозапис.

Перевіряючи доводи сторони захисту щодо того, що в матеріалах справи відсутні докази, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, судом досліджено відеозапис з бодікамери, на якому зафіксовано розмову поліцейських з ОСОБА_1 на паркувальному майданчику біля ТЦ «Новус», під час якої автомобіль «Фольксваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 стоїть припаркований поряд з іншими припаркованими автомобілями, на відповідному місці, без порушень правил паркування. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 категорично заперечував факт керування автомобілем.

Отже, з досліджених судом доказів не можна зробити висновок, що ОСОБА_1 керував своїм транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, такий факт на відеозаписі відсутній.

З таких обставин, суд не може визнати протокол про адміністративне правопорушення належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, тобто відмові у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, відповідно до приписів ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак, до матеріалів справи не долучені докази, які б свідчили про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

За таких обставин, суд позбавлений можливості встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 24.07.2024 р. о 22-29 год. на пр-ті Бажана, 8 в м. Києві та його зупинку поліцейськими.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 21 липня 20211 року у справі Коробов проти України Європейський суд з прав людини, при оцінці доказів суд як правило застосовує критерій поза розумним сумнівом. Однак, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2028 р. у справі Кобець проти України.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.20196 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Також, Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Принцип презумпції невинуватості підлягає застосуванню й в справах про адміністративні правопорушення, саме всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова КАС ВС від 08 липня 2020 року, справа № 463/1352/16-а).

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, суд вважає доводи захисника Нечваля Я.В., що матеріали справи не містять беззаперечних, належних та допустимих доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки поліцейським такими, що заслуговують на увагу, а долучені до протоколу матеріали складають відомості, які не підтверджують викладені в протоколі обставини, та які викликають сумнів у доведеності вини ОСОБА_1 , а тому і мають тлумачиться на його користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у разі відсутності події або складу адміністративного правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а почате підлягає закриттю.

За таких обставин провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 130 ч.1, 284-285КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя: