Номер провадження 3/754/6349/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2024 року

Суддя Деснянського районного суду м.Києва Броновицька О.В.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

за ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 05.12.2024р. о 00.40 годин ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство фізичного характеру стосовно співмешканки ОСОБА_2 , а саме наносив удари ногами в область живота та голови.

В суді ОСОБА_1 пояснив, що 05.12.2024р. о 00.40 годин між ним та його співмешканкою ОСОБА_2 виникла сварка, яка перейшла в загострення, під час якої він ударив ОСОБА_2 , вона також почала наносити йому удари по обличчю, а потім викликала поліцію.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши дані протоколу про адміністративне правопорушення та долучені матеріали встановлено, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адмінвідповідальності, виходячи з наступного.

Стаття 173-2 ч.1 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 , передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобтоумисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Предметом регулювання є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання та поширюється на таких осіб:1) подружжя;2) колишнє подружжя;3) наречені;4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя);5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти;6) особи, які мають спільну дитину (дітей);7) батьки (мати, батько) і дитина (діти);8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка);10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри;12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука);13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими;14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням;15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно п.17 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, повязаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

В протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 при викладенні суті правопорушення не зазначено його правовідносини з ОСОБА_2 , відносно якої ОСОБА_1 були вчинені зазначені в протоколі дії, що виникають у процесі запобігання та протидії домашнього насильства незалежно від факту спільного проживання, предмет регулювання яких поширюються на цих осіб, а також не зазначено наслідки дій домашнього насильства щодо завдання або можливого завдання шкоди психічному або фізичному здоров`ю потерпілої, що є обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу про вчинення ОСОБА_1 дій, які зазначені в протоколі, а саме відсутні пояснення потерпілої, свідків, дані відеозапису, інші будь-які документальні підтвердження щодо вчинення дій домашнього насильства щодо завдання або можливого завдання шкоди психічному або фізичному здоров`ю потерпілої.

Долучений відеозапис з нагрудної камери працівників поліції містить відомості щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , та не містить пояснень потерпілої ОСОБА_2 щодо подій вчинення домашнього насильства, які стали підставою для виклику поліцейських, лише при складанні форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства потерпіла ОСОБА_2 зазначає про те, що вона зі своїм співмешканцем ОСОБА_1 проживали однією сім`єю в незареєстрованому шлюбі, однак на даний час вони розлучаються, оскільки він не працює, тому на підставі проживання в одній квартирі між ними виникають сварки, однак ОСОБА_3 нікуди не може піти за станом здоров`я та відсутністю житла, тому їй його шкода і вони далі продовжують сумісно проживати.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 , які зазначені в протоколі, відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.247 п.1, 283, 284, 287, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення в Київський апеляційний суд через Деснянський районний суд м.Києва.

Суддя: