Справа № 456/6119/24
Провадження № 3/456/2690/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

10 грудня 2024 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Сас С. С. , розглянувши матеріали, які надійшли від Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

З протоколу серії ЕПР1 №168606 від 08.11.2024 року вбачається, що 08.11.2024 о 00 год. 40 хв. в м. Стрий по вул. Д.Яціва, Львівської області, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Nissan Rogue» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги пункту 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визналата подала клопотання, в якому просить провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно неї закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Покликається на те, що 07.11.2024 року близько 22:45 год. повертаючись з робити з м. Львів та керуючи транспортним засобом «Ніссан Рог» н.з НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Д.Яціва в м.Стрий, їй запаморочилось в голові та вона відчула головокружіння, у зв`язку з чим вимушена була припаркувати свій транспортний засіб. Після чого, ОСОБА_1 подзвонила чоловіку, щоб він приїхав та сів за кермо її транспортного засобу, оскільки через погане самопочуття вона не може продовжувати рух транспортним засобом. Близько 23:55 год. до ОСОБА_1 підійшов поліцейський і сказав, що наближається комендантська година та попросив пред`явити документи, які вона надала поліцейському та розповіла, що їй стало погано і вона чекає чоловіка. Після чого поліцейський сказав, що він вважає, що в ОСОБА_1 є ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповіла, що приїде її чоловік і тоді вона пройде огляд на стан сп`яніння, оскільки вона не вживала алкогольних напоїв. Однак поліцейський сказав, що він розцінює це як відмову. ОСОБА_1 попросила поліцейського відповідні документи на прилад Драгер, поліцейський відмовився надати та відповів, що якщо вона не згідна пройти огляд на приладі Драгер, тоді вони можуть проїхати в Стрийську ЦРЛ, при цьому поліцейський включав нагрудну камеру то виключав. Будучи невпевненою у приладі Драгер, ОСОБА_1 погодилася проїхати в заклад охорони здоров`я. Приїхавши в Стрийську ЦРЛ медсестра принесла лікарю невідомий прилад та запропонували в нього подути. ОСОБА_1 продула перший раз, однак прилад нічого не показав, тоді її попросили вдруге продути, однак прилад також нічого не показав, після чого їй сказали втретє продути, після чого їй сказали, що прилад показав 0,84 проміле, з чим вона не була згідна.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд вважає, що в судовому засіданні винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не знайшла свого підтвердження і вона не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 КУпАП.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, знаходження ОСОБА_1 в транспортному засобі, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), не є доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки з долученого до матеріалів справи та оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що поліцейський підійшов до траспотного засобу, який знаходиться в нерухомому стані на узбіччі дороги та почав спілкуватися з ОСОБА_1 , яка знаходилася у вказаному транспортному засобі.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки з долученого інспектором Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Комар Н.Р. відеозапису на СD-R диску не вбачається, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Nissan Rogue» н.з. НОМЕР_1 , що не дає можливості повно та об`єктивно дослідити обставини справи, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Доказів того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, чи була зупинена працівниками поліції в процесі руху інспектором Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Комар Н.Р. суду не надано.

Крім того, Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 18 грудня 2018 року № 1026, пунктом 5 розділу II передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Однак, працівниками поліції порушено вимоги вищевказаної Інструкції №1026 щодо порядку фіксування, оскільки відеозапис з нагрудної камери не є безперервним, а тому даний відеозапис не може вважатись належним і допустимим доказом по справі.

Також, слід звернути увагу на те, що відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проте інспектор Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Комар Н.Р. не відсторонював ОСОБА_1 від керування транспортного засобу та акту про відсторонення останньої від управління транспортним засобом «Nissan Rogue» н.з. НОМЕР_1 до матеріалів справи не долучив.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Згідно з п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З відеозапису, долученого до матеріалів справи та оглянутого в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі КНП ТМО СМОЛ та тричі продувала прилад Алкофор, який жодного разу не показав позитивний результат про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, хоча до матеріалів справи долучено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 192 від 08.11.2024, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 192 від 08.11.2024 року оформлений з порушенням, оскільки в даному висновку, на кутовому штампі відсутні вихідний номер та дата видачі такого висновку, а також в даному висновку відсутній підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду.

Відповідно до п.22 розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поліцейськими суду не надано.

Тому суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 , не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно неї протоколом про адміністративне правопорушення, категорично заперечує факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена достатніми, допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносноОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя С. С. Сас