Провадження 3/557/432/2024
Справа 557/583/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року с-ще Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., за участю захисника - адвоката Мартинова О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в с-щі Гоща справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2024 року о 10 годині 07 хвилин ОСОБА_1 на вул. Шевчкенка, 1 в с-щі Гоща, в порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом «Toyota AYGO, номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився в закладі охорони здоров`я, що підтверджує висновок № 248 від 02 квітня 2024 року.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

02 травня 2024 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Мартинова О.Ю. надійшло клопотання, у якому останній просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Аргументуючи таку свою позицію захисник зазначив, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про вчинене адміністративне правопорушення. Зокрема останній акцентував увагу на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинення його поліцейськими в процесі руху, зауваживши на те, що автомобіль не рухався та ОСОБА_1 не здійснював керування ним, а інспектор за наявними матеріалами відеозаписів підійшов до припаркованого автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , тобто такі не підтверджують те, що останній станом на 10 годину 07 хвилин, як це зазначено у протоколі, керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції. Окремо захисник зауважив на відсутності в матеріалах справи акту медичного огляду на підставі якого складено висновок щодо результатів огляду, що є порушенням п.п. 16, 19 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735. На переконання захисника, без акту медичного огляду висновок про те, що особа перебуває у стані сп`яніння, не може слугувати доказом дотримання вимог означеної Інструкції, а тому такий вважається недійсним. З огляду на те, що висновок від 02 квітня 2024 року складений без фактичного обстеження ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, без належного лабораторного дослідження відібраного зразка біологічного середовища, без складання акту медичного огляду, такий висновок, як зауважує захисник, не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, а є недійсним в силу вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, у поданій 07 травня 2024 року заяві розгляд справи просив провести у його відсутності, за участі захисника, де також зазначив, що підтримує подане захисником клопотання про закриття провадження у справі. Захисник ОСОБА_1 у судовому засіданні винуватість останнього у вчиненні інкримінованого йому правопорушення заперечив, навівши аргументи, які є аналогічними викладеним у письмовому клопотання, та провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 просив закрити відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Окремо, останній звернув увагу на неправильність відображення часу на відеофайлах, що не співпадає з часом складання висновку.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя приходить наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п. 2.9 а) Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29 червня 2007 року постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що у судовому засіданні ствердив захисник останнього, винуватість ОСОБА_1 стверджується даними наступних досліджених у судовому засіданні доказів:

-протоколу про адміністративне правопорушення від 02 квітня 2024 року серії ААД № 549694, яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02 квітня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 було направлено у заклад охорони здоров`я КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення»;

-висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 248, складеного 02 квітня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 на момент огляду об 11 годині 21 хвилина 02 квітня 2024 року перебував у стані наркотичного сп`яніння;

-зобов`язання до протоколу, згідно якого ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом протягом 24 годин та до керування допущено ОСОБА_2 ;

-постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1803466 від 02 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП;

-матеріалів фідеофіксації з нагрудної камери працівника поліції.

Вказані вище докази є узгодженими між собою і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

З досліджених у судовому засіданні доказів суддею установлено, що водій ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу «Toyota AYGO, номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті, у зв`язку з чим за порушення п. 15.9 ґ) ПДР був притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1803466 від 02 квітня 2024 року, яка ним не оскаржувалася. У подальшому, як убачається із досліджених доказів, ОСОБА_1 на вимогу поліцейського погодився пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння та був доставлений працівниками поліції до закладу охорони здоров`я, де пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно даних висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» № 248 від 02 квітня 2024 року, ОСОБА_1 на час огляду - об 11 годині 21 хвилина 02 квітня 2024 року перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Підстав ставити під сумнів правомірність та об`єктивність висновку лікаря суддею не встановлено.

Що стосується аргументів сторони захисту про те, що вказаний висновок складений без фактичного обстеження ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, без належного лабораторного дослідження відібраного зразка біологічного середовища та без складання акту медичного огляду, який на переконання захисника в обов`язковому порядку має бути долучений поліцейським до протоколу, то суддею такі відхиляються з огляду на наступне.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, (далі Інструкція) у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, на підставі якого видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.п. 15, 16 Інструкції)

Ставлячи під сумнів наявність акту медичного огляду ОСОБА_1 на підставі якого був виданий висновок № 248 від 02 квітня 2024 року, захисник будь-яких доказів на підтвердження вказаних вище обставин суду не надав, клопотання про витребування акту медичного огляду особи в судовому засіданні не ставив та вважав за можливе завершити розгляд даної справи за наявними у справі доказами.

Суддею в розумінні ст. 251 КУпАП критично оцінюються аргументи захисника щодо обов`язкового долучення акту медичного огляду, який є додатком № 3 до Інструкції. При цьому звертається увага на те, що згідно п. 19 розділу ІІІ Інструкції акт медичного огляду особи в разі проведення такого огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я, в той час як висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, який долучений до протоколу поліцейським відповідно до п. 20 розділу ІІІ Інструкції складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Що стосується заперечень захисником факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинки його поліцейськими за вказаних у протоколі обставин, то такі судом розцінюються як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності. Так, з оглянутих у судовому засіданні матеріалів відеозапису, які відповідно до положень ст. 266 КУпАП долучені до протоколу, суддею встановлено, що сам ОСОБА_1 у процесі спілкування з працівниками поліції не заперечував факту керування транспортним засобом, повідомив останнім про те, що «...є торговим представником з м. Рівне та зупинився на хвилинку».

При цьому суддя зауважує, що покликання захисника на відсутність відеозапису, яким зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не свідчить про відсутність його вини у вчиненому правопорушенні, оскільки такий відеозапис являється одним із засобів доказування такої вини, однак не є єдиним джерелом доказів для її встановлення, з огляду на що доводи захисника з даного приводу суддею відхиляються.

Що стосується доводів захисника з приводу неправильного відображення часу на відеофайлах, що не співпадає з часом складання висновку, то суддею зауважується, що дана похибка не є істотним порушенням.

При цьому суддею взято до уваги те, що досліджені матеріали відеофіксації відносяться до обставин події за участю ОСОБА_1 , на них зафіксовані обставини зазначені у протоколі, тому такі відеофайли оцінюються у сукупності із дослідженими в ході судового розгляду справи доказами.

Отже, дослідженими доказами встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому в діях останнього вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників, вважаю за можливе притягнути останнього до адміністративної відповідальності та з метою його виховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, призначити йому покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, виходячи з вимог ст. 40-1 КУпАП та відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та підлягає зарахуванню на рахунок UA0017001, отримувач коштів ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 21 травня 2024 року.

Суддя Ю.В. Оленич