ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Філіповського В.В. на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 09 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, накладено стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 місяці та стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 09 лютого 2024 року 25 листопада 2023 року о 12 годині 25 хвилин, водій ОСОБА_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами від 21 лютого 2023 року, провадження № 53875283 від 12 травня 2017 року, виконавець ОСОБА_2 , керував транспортним засобом Мерседес, державний номерний знак НОМЕР_1 , з н/п Kogel НОМЕР_2 , по вул.Криворізькій у м.Дніпрі. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що в матеріалах справи немає жодного доказу, який би підтвердив, що ОСОБА_1 був обізнаний, що відносно нього є постанова державного виконавця про обмеження у праві керування ТЗ. Наголошує на тому, що до суду першої інстанції було надано докази того, що ОСОБА_1 особисто та за допомогою захисника 21 лютого 2022 року, звертався до ВДВС з метою довідатися про сплату аліментів та рух справи, після чого, державний виконавець 22 лютого 2022 року виносить постанову про обмеження у справі, при цьому не повідомляє ОСОБА_1 . Вказує на те, що постанова державного виконавця винесена не законно, оскільки ОСОБА_1 працює водієм та це є єдине джерело його доходів, отже державний виконавець не мав права відповідно до ст. 71 ЗУ Про виконавче провадження обмежувати його у праві керування ТЗ.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, у зв`язку з чим апеляційний перегляд здійснено за відсутності вказаних осіб.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Пунктом 2.1.а ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 126 КупАП, передбачає умисну форму вини, а саме особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортним засобом.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені за ч. 3 ст. 126 КУпАП, обов`язково мають містити належним чином засвідчену уповноваженою на те посадовою особою відділу державної виконавчої служби копію документу, яким відносно особи, що притягається до адміністративної відповідальності, застосовано відповідне обмеження, а також мають бути долучені документи, які б підтверджували обізнаність особою, щодо якої винесено постанову, про застосування відносно неї відповідного обмеження. Всупереч вищевикладеного, у матеріалах справи відсутні відомості щодо обізнаності ОСОБА_1 щодо застосування відносно нього таких обмежень.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 лютого 2023 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (№ виконавчого провадження ВП №53875238), проте в справі про адміністративне правопорушення не містяться належні та допустимі докази, що ОСОБА_1 знав про ухвалення постанови державним виконавцем про тимчасове обмеження щодо нього у праві керування транспортними засобами.

Згідно тверджень апеляційної скарги, які не спростовані матеріалами справи, про наявність постанови державного виконавця ОСОБА_1 не було повідомлено. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1 особисто та за допомогою захисника 21 лютого 2022 року звертався до ВДВС з метою довідатися про сплату аліментів та рух справи, після чого державний виконавець 22 лютого 2022 року виніс постанову про обмеження у праві керування транспортним засобом.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Даючи оцінку вищевказаним доказам та виходячи із змісту ст. 247 КУпАП апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.126 КупАП не має.

Виходячи з наведеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі щодо ОСОБА_1 закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Філіповського В.В. задовольнити.

Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 09 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП скасувати та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот