ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року місто Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Кратко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, направлений Управлінням стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , з вищою юридичною освітою, працюючого на посаді помічника судді Голосіївського районного суду міста Києва, не одруженого, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , не є депутатом, не є інвалідом І чи ІІ групи, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, із участю прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва Маруненка О.А., -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду судового розпорядника Святошинського районного суду міста Києва, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності, на якого розповсюджується дія Закону України «Про запобігання корупції», у порушення вимог частини 2-7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» та частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 05 лютого 2024 року о 16 год. 27 хв. несвоєчасно, без поважних причин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2021 рік, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у власному персональному електронному кабінеті, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 172-6 КУпАП, тобто вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, у зв`язку із чим стосовно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення № 883 від 04 жовтня 2024 року.

У судовому засіданні 19 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнав вину у вчиненому адміністративному правопорушенні, щиро розкаявся та підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із малозначністю і обмежитися усним зауваженням, надавши письмове клопотання, в якому додатково зазначив наступне.

Станом на січень/лютий 2024 року він працював одним із двох судових розпорядників у Святошинському районному суді міста Києва, а також згідно наказу керівника апарату суду № 45 від 11.05.2023 року, у зв`язку із виробничою необхідністю на нього було покладено обов`язки секретаря суду відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних і адміністративних справ Святошинського районного суду міста Києва. Умислу на неподання декларації він не мав, своєчасно подав декларацію про майновий стан за 2022 рік, однак у зв`язку із значним навантаженням на роботі пропустив строк подачі декларації про майновий стан за 2021 рік, подавши її із незначним запізненням, а саме через 5 (п`ять) днів (три робочі дні), не мав наміру уникнути фінансового моніторингу доходів.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, який вказував, на необхідності притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки вказане адміністративне не може бути закрите у зв`язку із малозначністю, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 172-6 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За диспозицією частини 1 статті 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Приписами статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено коло осіб, на яких поширюється дія цього Закону, зокрема у пп. «в» п. 1 ч. 1 якої до кола таких осіб включаються державні службовці.

Абзацом 1 частини 2-7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» , установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являючись у зазначений період будучи державним службовцем - судовим розпорядником Святошинського районного суду міста Києва, та будучи відповідно до п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог статті 45 Закону несвоєчасно, а саме 05 лютого 2024 року подав щорічну декларацію особи, уповноважено на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, чим порушив вимоги, передбачені чинним законодавством України щодо фінансового контролю, та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 також не заперечується.

Суд критично оцінює посилання апелянта на те, що він не мав умислу на несвоєчасне подання щорічної декларації та подання її несвоєчасно зумовлене великим обсягом роботи, оскільки ОСОБА_1 був повідомлений про необхідність подання декларації та мав достатньо часу для підготовки та збору даних. Крім того, законом не передбачено вимоги подавати декларацію лише з робочого місця.

Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Посилання громадянина ОСОБА_1 про звільнення його від адміністративної відповідальності за малозначністю є непереконливими, з огляду на те, що адміністративне правопорушення вчинене ним, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не може бути визнано малозначним, оскільки є корупційним правопорушенням, тяжкість якого обумовлена ступенем недовіри суспільства до осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування.

Даних про те, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення, пов`язане з корупцією, є малозначним, матеріали справи не містять.

Згідно статті 33 КУпАП обираючи вид стягнення, суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статей 34, 35 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність громадянина ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП є щире розкаяння.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, статтями 9, 33, 34, 40-1, 172-6, 251, 252, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити особі, до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Дмитро Михайлович Кратко