Провадження № 3/161/6688/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 10 грудня 2024 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Черняк В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , голови ГО «Семиярусна гора»,

- за ч.2 ст.185-1 КУпАП, ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

04.11.2024 року на адресу суду надійшли дві справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Постановою суду від 10.12.2024 року вказані справи були об`єднанні в одне провадження.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 594830 від 21.10.2024 року вбачається, що 21.10.2024 року близько 12:55 год. гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: м. Луцьк, вул. Кафедральна 4, влаштував масові заходи, де був організатором, без відповідного дозволу органів місцевого самоврядування, чим порушив рішення Ради оборони Волинської області від 27.08.2024 року № 354 та ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану». Дії особи кваліфіковано за ч. 2 ст. 185-1 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 598011 від 21.10.2024 року вбачається, що 21.10.2024 року близько 13:36 год. гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: м. Луцьк, вул. Кафедральна 13, з хуліганських спонукань здійснив напис «ПАЛ» на тимчасовій огорожі земельної ділянки на період будівництва, чим порушив громадський порядок. Дії особи кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованих правопорушеннях заперечив. Вказав, що належних доказів його вини до матеріалів справи не долучено, участь людей у заході відбувалась стихійно (без попередньої домовленості).

Дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Щодо адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185-1 КУпАП, суд зазначає наступне.

Диспозиція ч. 2 ст. 185-1 КУпАП передбачає відповідальність за дії щодо порушення встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій вчинені повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення або організатором зборів, мітингу, вуличного походу, демонстрації.

Відповідно до ст. 39 Конституції України громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.

Згідно з ч.2 ст. 251 обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме протокол про адміністративне правопорушення, з додатками, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 185-1 КУпАП в діях особи, оскільки працівниками поліції до матеріалів справи не додано жодних відомостей про те, що саме ОСОБА_1 був організатором проведення мітингу.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не може бути єдиним доказом факту правопорушення, тобто беззаперечним доказом здійснення правопорушення.

Долучені до протоколу матеріали не містять відомостей, які б підтвердили факт того, що ОСОБА_1 організував масову аудиторію для проведення мітингу з відповідними лозунгами та закликами, зокрема із порушенням вимог ст39 Конституції України. Скріншоти оголошення із веб-сторінки мережі Інтернет не підтверджують факт організації масових заходів саме ОСОБА_1 (ідентифікуючі ознаки належності оголошення особі відсутні).

Наявні в матеріалах справи докази не є достатніми для встановлення доведеності вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч.2 ст. 185-1 КУпАП, як про те вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Щодо адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, суд зазначає наступне.

Диспозицієюст.173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття «інші подібні дії» слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; гвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 19 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство - це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю за винятковим цинізмом.

Громадський порядок - це урегульована правовими та іншими соціальними нормами система суспільних відносин, що забезпечує захист прав і свобод громадян, їх життя і здоров`я, повагу честі та людської гідності, дотримання норм суспільної моралі.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей.

Доданий рапорт поліцейського, не може бути доказом факту правопорушення, адже не містить доказів на підтвердження фактів викладених у ньому.

Крім того, суд зазначає, що здійснений напис «пал» не є написом нецензурного змісту.

Відповідно до ч.3ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях особи складу правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185-1 КУпАП, ст. 173 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185-1 КУпАП, ст. 173 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк