ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/2064/24Головуючий у 1-й інстанції Яковець Н.В.
Провадження № 33/817/868/24 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю адвоката Сухарського О.А., ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , адвоката Вароди П.Б., розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Карапетяна Е.Т. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень в дохід держави і стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, 12 серпня 2024 року о 11 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме умисні дії, що виразились у словесних образах, погрозах, приниженнях, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим порушив вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Окрім цього, 12 серпня 2024 року близько 19 год. 35 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 висловлювався відносно своєї дружини ОСОБА_2 словесні образи, погрози (в т.ч. за допомогою телефону), намагався проникнути до квартири, чим порушив вимоги термінового заборонного припису АА 334894 від 12.08.2024 року, а саме заборону в будь-який спосіб контактувати з потерпілою особою.

Також, 12 серпня 2024 року о 21 год. 15 хв. в АДРЕСА_2 ОСОБА_3 висловлювався відносно своєї дружини ОСОБА_2 образливими словами та погрозами, намагався зайти в квартиру, чим порушив вимоги термінового заборонного припису АА 334894 від 12.08.2024 року, а саме заборону у будь-який спосіб контактувати з потерпілою особою.

В апеляційній скарзі адвокат Карапетян Е.Т. в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 09.10.2024 року, а провадження у справі щодо ОСОБА_3 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що вищевказана постанова є незаконною та не обґрунтованою, яка винесена порушенням норм матеріального права та процесуальних вимог.

Вказує, що суд, направляючи протокол на дооформлення (постанова суду від 23.08.2024 року) перебрав на себе функції обвинувача, хоча відповідно до ст. 255 КУпАП збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Апелянт зазначає, що в рапортах, складених старшим лейтенантом поліції Лісовським Б.Б. констатується, що під час оформлення адміністративних матеріалів за ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_3 встановити повторність вчиненого не виявилося за можливе через технічні несправності в роботі ІКС ІПНП.

Наголошує на тому, що працівники поліції зазначили, що матеріали справи не містять доказів притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності протягом року, що дало би підстави поліцейському кваліфікувати дії особи правопорушника за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а надали довідки, в яких зазначили, що його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Звертає увагу на те, що в протоколах чітко не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, що є порушенням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції №1376.

Зазначає, що у протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАС №162770 від 12 серпня 2024 року та серії ВАД №162773 від 12 серпня 2024 року не конкретизовано в чому саме таке насильство полягало і яка шкода заподіяна, що прямо випливає з диспозиції статті 173-2 КУпАП.

Вважає, що суперечка, сварка, конфлікт, про які йде мова у протоколах про адміністративне правопорушення, не охоплюються диспозицією статті 173-2 КУпАП, не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

Вказує, що, у даному випадку, дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відсутня та мала місце обопільна словесна перепалка, однак, не кожна перепалка є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Наголошує на тому, що сам факт звернення ОСОБА_2 , до органів поліції щодо вчинення домашнього насильства без належних та допустимих доказів, що підтверджують такі дії, не є достатнім підтвердженням вчинення такого насильства.

Звертає увагу на те, що наявність сварок і непорозумінь між особами на майновому та/чи побутовому ґрунті свідчить про існування між ними неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя, однак не підтверджує факту вчинення домашнього насильства чи потенційного конфлікту.

Зазначає, що твердження ОСОБА_2 про погрози їй ОСОБА_3 фізичною розправою, суд не може розглядати як реальні, оскільки працівниками поліції не встановлювалися і не підтвердженні дані факти, а будь-які докази щодо вчинення ОСОБА_3 , даних активних дій, відсутні.

Вказує, що рапорти відображають лише висновок посадової особи органу поліції за результатами проведеної перевірки.

Посилається на те, що форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, в якому pівень небезпеки оцінено як середній, а також письмові пояснення самої потерпілої ОСОБА_2 від 12.06.2024 року, то вони не можуть бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, яке ставиться йому у вину.

Апелянт зазначає, що в характеристиці, яка видана Комунальним підприємством «Чортків Дім» ОСОБА_3 характеризується позитивно, на момент видачі характеристики.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Карапетяна Е.Т., який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, заслухавши потерпілу ОСОБА_2 , адвоката Вароду П.Б., які заперечили апеляційну скаргу, вважають постанову суду законною та обґрунтованою, просять залишити без змін, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні домашнього насильства психологічного та фізичного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_2 за обставин, встановлених у постанові суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, судом надана вірна оцінка протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 162770 від 12.08.2024 року, відповідно до якого 12 серпня 2024 року о 11 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме умисні дії, що виразились у словесних образах, погрозах, приниженнях, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим порушив вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Також, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 162773 від 12.08.2024 року, з якого вбачається, що 12 серпня 2024 року близько 19 год. 35 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 висловлювався відносно своєї дружини ОСОБА_2 словесні образи, погрози (в т.ч. за допомогою телефону), намагався проникнути до квартири, чим порушив вимоги термінового заборонного припису АА 334894 від 12.08.2024 року, а саме заборону в будь-який спосіб контактувати з потерпілою особою.

Суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 312296 від 12.08.2024 року, відповідно до якого 12 серпня 2024 року о 21 год. 15 хв. в АДРЕСА_2 ОСОБА_3 висловлювався відносно своєї дружини ОСОБА_2 образливими словами та погрозами, намагався зайти в квартиру, чим порушив вимоги термінового заборонного припису АА 334894 від 12.08.2024 року, а саме заборону у будь-який спосіб контактувати з потерпілою особою.

Протоколи сумніву не викликають, оскільки складені відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належними доказами по справі.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до електронного рапорта, 12.08.2024 біля 11:09 на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_2 про те, що ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме гупав в двері, нецензурно виражався в її сторону, ображав, чим принижував її честь та гідність, після чого покинув місце події до приїзду поліції.

З письмових пояснень ОСОБА_5 вбачається, що 12.08.2024 року о 11 год. її чоловік ОСОБА_6 вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме гупав у вхідні двері квартири, внаслідок чого злякалася дочка ОСОБА_7 , 2012 р.н..

Вказала, що ображав її, нецензурно виражався в її сторону, чим принижував її честь та гідність, погрожував розправою.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_3 зазначив, що 12.08.2024 приїхав в Чортків із села близько 10 год. ранку та хотів зайти в квартиру АДРЕСА_3 так як там проживає, але довго не був. Постукав в двері, але його не пустили. Потім приїхала дружина ОСОБА_8 з тестем, в якої просив ключі від квартири та вона не дала, і він пішов.

Як стверджує терміновий заборонний припис серії АА №334894 від 12 серпня 2024 року відносно кривдника ОСОБА_3 щодо постраждалої ОСОБА_2 винесено заборонний припис та зобов`язано кривдника ОСОБА_3 - залишити місце проживання постраждалої особи АДРЕСА_2 , заборонено входити та перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої ОСОБА_2 , та заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою ОСОБА_2 строком на 10 діб з 12:30 год. 12.08.2024 до 12:30 год. 22.08.2024 року.

З заборонним приписом ознайомлений кривдник ОСОБА_4 та постраждала ОСОБА_2 .

Відповідно до форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 12.08.2024 року, поліцейським визначено рівень небезпеки кривдника як середній.

Відповідно до електронного рапортна від 12.08.2024 року - 12.08.2024 року о 19:49 год. надійшло повідомлення від ОСОБА_2 , 1979 р.н., жительки АДРЕСА_2 про те, що чоловік ОСОБА_3 , 1975 р.н., порушує терміновий заборонний припис, виписаний 12.08.2024 року.

Виїздом на місце встановлено, що 12.08.2024 року о 19:35 чоловік ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_2 вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_2 , а саме нецензурно виражається в її сторону, ображав, кричав, чим принижував її честь та гідність, після чого покинув місце події до приїзду поліції.

Потерпіла ОСОБА_2 в письмових поясненнях 12.08.2024 року вказала, що 12.08.2024 року близько 19:35 год., прийшовши додому побачили, що в квартирі закриті замки, що унеможливлювало зайти в квартиру.

Зазначила, в момент, коли вона, донька, син та батько заходили в під`їзд, чоловік ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачив їх та побіг до під`їзду, намагався виламати двері під`їзду з криками та образами в її сторону. Оскільки це було не вперше, так як в цей день подібна ситуація вже була, тому викликала поліцію. Такими діями ОСОБА_3 загрожує її здоров`ю та здоров`ю її дітей. Вказала, що ОСОБА_3 дзвонив їй писав образи, чим принижував її.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 , адресованої начальнику Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Березіну Є., Сухарська З.М. просила долучити до матеріалів по факту домашнього насильства скріншот переписки з чоловіком ОСОБА_3 .

Як стверджують відомості вказаної переписки, ОСОБА_3 ображав, принижував та погрожував ОСОБА_2 ..

Відповідно до електронного рапорта 12.08.2024 о 21:18 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_2 про те, що чоловік ОСОБА_3 порушує терміновий заборонний припис, перебуває в стані сп`яніння, намагається пошкодити двері, погрожує фізичною розправою.

Виїздом на місце встановлено, що 12.08.2024 року о 21:15 чоловік ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме нецензурно виражався в її сторону, ображав, кричав, чим принижував її честь та гідність, після чого покинув місце події до приїзду поліції.

Потерпіла ОСОБА_2 в письмових поясненнях вказала, що 12.08.2024 року о 21:15 її чоловік ОСОБА_3 за місцем проживання вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, зокрема обзивав, нецензурно виражався в її сторону, шарпався, кричав, чим принижував її честь та гідність.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Під психологічним насильством у сім`ї розуміється насильство, пов`язане із дією одного члена сім`ї на психіку іншого шляхом словесних образ, погроз, переслідування, яким умисно спричиняється емоційна невпевненість та нездатність себе захистити, чим завдається або може бути завдана шкода психічному здоров`ю цього члена сім`ї.

За таких обставин, суд прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_3 вчинив дії психологічного та фізичного характеру, які відповідно до Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» є формою психологічного та фізичного насильства, що виразилися у висловлюваннях нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, чиненням морального та психологічного тиску щодо потерпілої ОСОБА_2 та порушенні вимог термінового заборонного припису АА 334894 від 12.08.2024 року, а саме заборону в будь-який спосіб контактувати з потерпілою особою, тому доводи апелянта про відсутність психологічного та фізичного насильства, з його боку ОСОБА_3 , є необґрунтованими.

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною, а його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року N14) визнано правильну практику судів вмотивованими постановами повертати протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення, тому твердження апелянта, що, направляючи протокол на дооформлення (постанова суду від 23.08.2024 року), суд перебрав на себе функції обвинувача, є необґрунтованими.

Щодо посилання апелянта на те, що матеріали справи не містять доказів притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності протягом року, що давало б підстави поліцейському кваліфікувати дії особи правопорушника за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, то такі судом взято до уваги та дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта, що в протоколах не зазначено чітко місце вчинення адміністративного правопорушення, оскільки у всіх протоколах чітко зазначено місце вчинення адміністративних правопорушень, зокрема, АДРЕСА_2 .

Безпідставними є твердження апелянта, що у протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАС №162770 від 12 серпня 2024 року та серії ВАД №162773 від 12 серпня 2024 року не конкретизовано, в чому насильство полягало і яка шкода заподіяна, оскільки у протоколах зазначено, що ОСОБА_3 ображав, принижував потерпілу, погрожував, не виконував терміновий заборонний припис, а згідно з диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП, не є обов`язковим заподіяння шкоди потерпілому.

Посилання апелянта, що в діях ОСОБА_3 наявні суперечка, сварка, конфлікт, то такі є необґрунтованими, оскільки матеріалами справи доведено, що ОСОБА_3 ображав, принижував потерпілу, погрожував їй, не виконував терміновий заборонний припис, що відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є формою домашнього насильства.

Звернення ОСОБА_2 до органів поліції про вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства підтверджується терміновим заборонним приписом АА 334894 від 12.08.2024 року, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, рапортами працівників поліції, протоколами про адміністративні правопорушення, поясненнями сторін, тому твердження апелянта, що докази вчинення ОСОБА_3 інкримінованих йому адміністративних правопорушень відсутні, є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

Враховуючи, що ОСОБА_3 участі у розгляді справи в суді першої інстанції не брав, з постановою суду ознайомився 24.10.2024 року, йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

постановила:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Карапетяна Е.Т. в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя