Справа №: 398/1875/24
провадження №: 3-зв/398/19/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

"13" грудня 2024 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Москалик В. В., розглянувши заяву судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Голосеніної Тетяни Василівни про самовідвід в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

09 квітня 2024 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Голосеніній Т.В.

Відповідно до ордеру на надання правничої допомоги від 14.11.2024 захист ОСОБА_1 у цій справі здійснюється адвокатом Бугайченко Тетяною Анатоліївною.

10.12.2024 суддя Голосеніна Т.В. заявила собі самовідвід у цій справі оскільки, вона з ОСОБА_2 тривалий час підтримують дружні стосунки, дружать сім`ями, разом проводять дозвілля, святкують свята, відвідують кафе, піцерії та інші громадські заклади міста, що може викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду цієї справи, що є підставою для самовідводу.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, в тому числі і ст. 268 КУпАП, не регулюють та не містять жодного посилання та/чи відповідної спеціальної норми, яка б надавала можливість учасникам справи заявити відвід судді (самовідвід) та прямої вказівки на процесуальні шляхи його вирішення та розгляду.

Стаття 81 КПК України також не передбачає обов`язкової участі осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні при вирішенні питання про відвід і позиція щодо відводу викладена у поданій заяві.

Оскільки чинне законодавство не містить імперативної норми щодо обов`язкової участі у судовому засіданні осіб під час вирішення питання про відвід, суд не вбачає перешкод задля розгляду порушеного у заяві питання за відсутності особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Згідно зі ст. 246 КУпАП України порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності, в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Крім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід, слід застосувати аналогію права.

Статтею 75 КПК України визначено підстави відводу щодо слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні. Однією з підстав від поводу (самовідводу) судді є наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За змістом ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

У своєму рішенні у справі «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року (остаточне 27/05/2013) Європейський суд з прав людини зазначив, що як правило, поняття «безсторонності» позначає відсутність упередженості чи необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має бути встановлена відповідно до: (і) суб`єктивного критерію, за яким слід звернутися до особистих переконань та поведінки окремого судді, тобто з`ясувати чи суддя суб`єктивно вільний від особистих упереджень або необ`єктивності у окремій справі; та (іі) об`єктивного критерію, згідно з яким слід переконатися, що власне суд за певними показниками, зокрема за його складом, надає достатні гарантії для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву щодо його безсторонності. Однак немає чіткого поділу між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю, оскільки поведінка судді може не лише призвести до виникнення об`єктивних застережень щодо його безсторонності з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний критерій), але й може призвести до виникнення питання щодо особистих переконань судді (суб`єктивний критерій). Таким чином, у певних справах, у яких можуть виникати труднощі в отриманні доказів для спростування презумпції про суб`єктивну безсторонність судді, вимога об`єктивної безсторонності становить ще одну важливу гарантію. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певне значення або, іншими словами, «правосуддя не лише повинно здійснюватися, має бути видно, що здійснюється правосуддя». Важливою тут є довіра, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

Статтею 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що кожний суддя має помічника (помічників), статус і умови діяльності якого (яких) визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України. Помічники суддів з питань підготовки справ до розгляду підзвітні лише відповідному судді.

У зв`язку з викладеним, ураховуючи положення п. 4 ч. 1 ст. 75, ч. 1 ст. 80 КПК України, з метою недопущення будь-яких сумнів щодо безсторонності, об`єктивності й неупередженості судді, а також з метою унеможливлення створення умов, за яких участь судді у розгляді даної справи, в подальшому може використовуватися іншими особами або сторонніми спостерігачами, для дискредитації будь-якого прийнятого судом рішення в цій справі, суд вважає, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2 КУпАП, ст. ст. 75 76, 80, 81 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити заяву судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Голосеніної Тетяни Василівни про самовідвід у справі № 398/1875/24 (провадження №3/398/972/24) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Вікторія МОСКАЛИК