Справа № 171/2570/24
Провадження № 3/177/1627/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 грудня 2024 року Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Лященко В.В., розглянувши матеріали, які надійшли до суду в порядку визначення підсудності Дніпровським апеляційним судом, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу серії ЕПР1 №139515 від 29.09.2024, водій автомобіля ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , 29.09.2024 року о 17-50 годині в с. Червоний Тік по вул. Шкільна, 133, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції у результаті чого здійснив зіткнення з металевим забором, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Згідно ст. 268 КУпАП справа розглянута за його відсутності.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Ільїчов С.Д. подав до суду клопотання, в якому просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого ним правопорушення та провадження закрити. Посилався на те, що ОСОБА_1 визнає вину у скоєному правопорушенні та щиро кається у скоєному, однак правопорушення скоєно ним у зв`язку з технічною несправністю автомобіля, внаслідок чого в автомобілі відмовили гальма і щоб уникнути більш серйозних наслідків ОСОБА_1 прийняв рішення з`їхати з дороги, в результаті чого наїхав на металевий паркан біля будинку №133, який належить ОСОБА_2 . У клопотанні просив долучити до матеріалів справи заяву ОСОБА_2 про відсутність претензій до ОСОБА_1 . Справу просив розглянути без його та ОСОБА_1 участі.

Суд, беручи до уваги клопотання сторони захисту про закриття провадження у справі у зв`язку з малозначністю скоєного правопорушення, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам в їх сукупності, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, що підтверджується наступними доказами по справі:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №139515 від 29.09.2024, в якому зазначені обставини ДТП;

- рапортом уповноваженої особи, який узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього доказами;

- схемою місця ДТП від 29.09.2024, якою зафіксовано розташування транспортного засобу після ДТП відносно пошкодженого майна у вигляді металевого забору, фотознімками з місця ДТП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 в яких він не заперечував обставин викладених у протоколі та вказав, що ДТП сталася внаслідок несправності транспортного засобу, зокрема гальм, в результаті чого він не зміг вчасно зупинитися;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які узгоджуються зі змістом протоколу;

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення від 29.09.2024, в якому просить притягнути ОСОБА_1 до відповідальності у зв`язку з пошкодженням її забору внаслідок скоєної ним ДТП;

- відеоматеріалом.

Щодо посилань сторони захисту на малозначність скоєного правопорушення як підстави для закриття провадження у справі, відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_2 та відсутність претензій матеріального характеру у останньої, суд враховує наступне.

Згідно п.п. 1.3, 1.9 ПДР України, на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Пунктом 12.1 ПДР України визначено що, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею 124 КУпАП визначено що, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

За викладених обставин, оскільки матеріалами справи не підтверджено обставин відмови гальм у транспортному засобі ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_2 , що перебувало б у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП, такі обставини містяться лише у поясненнях ОСОБА_1 та в ході складання матеріалів протоколу цей факт працівниками поліції не перевірявся, більше того водій транспортного засобу, як джерела підвищеної небезпеки, зобов`язаний слідкувати за справністю гальмівної системи.

За такого приходжу до висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України, тобто не врахував стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, що призвело до пошкодження транспортного засобу та майна іншої особи, отже його дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: порушення водіями транспортних засобів Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до довідки інспектора СРПП ВП 10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта полії Раца Д. від 29.09.2024, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь завданої шкоди, яку ОСОБА_1 відшкодовано, його особу та вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 40-1, 124, 283, 284, 289 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення за цим законом у виді штрафу в дохід держави в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя В.В.Лященко