Справа № 456/3430/24 Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М.
Провадження № 33/811/1608/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її представника адвоката Івануса М.І., розглянувши апеляційну особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 жовтня 2024 року,

встановив:

постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , 22.06.2024 о 00 год. 45 хв., в м.Стрий, вул.С.Стрільців, 2, керувала транспортним засобом автомобілем «Mercedes-Benz А190» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка не відповідає обстановці, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного у встановленому законом порядку водій відмовилася, що зафіксовано на нагрудну боді камеру 1831, 1836, чим порушила вимоги пункту 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 жовтня 2024 року щодо неї та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що суд в порушення законодавчих вимог розглянув справу у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, прийнявши необґрунтовану та незаконну постанову.

Наголошує, що докази, які суд першої інстанції поклав у основу висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є суперечливими та не послідовними.

Стверджує, що ОСОБА_1 погодилася на огляд, оскільки була повністю впевнена у тому, що не вживала жодних алкогольних напоїв, а суд не переглядав відеозапис події у судовому засіданні та не провів належного аналізу доказів у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її представника адвоката Івануси М.І. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна особа в його вчиненні.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП не дотримався.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП суд першої інстанції послався на дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №823766 від 22.06.2024 року; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленні, яке підтверджує скерування ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я КНП «ТМО «СМОЛ» з метою її огляду для виявлення стану сп`яніння; рапорті інспектора ВРПП Стрийського РУП від 22.06.2024; відеозаписом події; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 599651 від 22.06.2024 року.

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

Згідно з ч.2 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. 8,12 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним. При апеляційному розгляді встановлено порушення працівниками патрульної поліції згаданих законодавчих вимог.

Так, із матеріалів справи, а саме із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №823766 від 22.06.2024 року та відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, не вбачається, що ОСОБА_1 відмовлялася від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. При апеляційному розгляді ОСОБА_1 суду пояснила, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і у медичному закладі не відмовлялася, однак не зрозуміла, що мала можливість пройти такий огляд як на місці так і у медичному закладі, не зрозуміла, наслідків відмови від проходження огляду, оскільки працівники патрульної поліції їй згадане не пояснили, а одразу почали складати протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, апеляційний суд ставить під обґрунтований сумнів ознаки алкогольного сп`яніння, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ААД №637523 від 01 березня 2024 року, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, оскільки таке повністю спростовується оглянутим апеляційним судом відеозаписом.

ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими, поводила себе адекватно, чітко відповідала на їх запитання, висловлювала свої заперечення, її поведінка цілком відповідала обстановці, наголошувала що вона є військовослужбовцем, працює водієм.

Згадане підтверджується долученими при апеляційному розгляді до матеріалів справи довідкою начальника оперативного відділу групи зведеної стрілецької бригади ОСОБА_2 , з якої вбачається що ОСОБА_1 займає посаду, згідно якої здійснює комплектування та відправку військовослужбовців та бойової техніки, спорядження та амуніції на службовому транспорті, як водій в зону безпосередньо ведення бойових дій.

При апеляційному розгляді також встановлено, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, роз`яснення при складенні протоколу ОСОБА_1 її і обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, відмови ОСОБА_1 від підпису протоколу та відповідного запису про це в протоколі.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підлягає скасуванню як незаконна, оскільки судом першої інстанції під час розгляду справи були проігноровані встановлені апеляційним судом обставини, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ