П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Павленко О. О. , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , -

за ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01.09.2024 року о 20 год. 30 хв., в м.Києві по вул.Нижній Вал, 19-21, керуючи транспортним засобом «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 , не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення на припаркований автомобіль «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, при цьому керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, від проходженняогляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився що зафіксовано на бодікамеру, чим порушив вимоги п.п.2.5, 13.1 та скоїв адміністративні правопорушення передбачені ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Суд вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, доведена та підтверджується даними протоколі про адміністративні правопорушення (а.с.1, 3), карткою обліку адміністративного правопорушення (а.с.2), схемою місця ДТП (а.с.4), письмовими поясненнями (а.с.5-7), направленням на огляд водія (а.с.8), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.9), постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.10), відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення, на якому зафіксовано обставини з місця події та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.13).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки, із вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, більш серйознішим є ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає за необхідне накласти стягнення в межах санкції даної статті і такими стягненнями повинні бути штраф та позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки саме такі види адміністративних стягнень, передбачених санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП на думку суду, зможуть виховати правопорушника та запобігти вчиненню ним нових правопорушень.

Окрім цього, оскільки суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, з нього на користь держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір".

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", ст.ст. 36, 40-1, 124, ч. 1 ст. 130, 291, 294, 307, 308 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративні стягнення з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга, подання прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП України у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя О. О. Павленко