Справа№464/3397/24
пр.№ 3-в/464/29/24
ПОСТАНОВА

09.12.2024 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Сабари Л.В.,

за участю: секретаря судового засідання Варениці Р.Б.,

захисника Шаранича С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Львові заяву адвоката Шаранича Сергія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у справі №464/3397/24 за нововиявленими обставинами,

встановив:

адвокат Шаранич С.С., діючи в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , звернувся до суду з заявою, в якій просить переглянути та скасувати постанову Сихівського районного суду м. Львова від 04.07.2024 та постанову Львівського апеляційного суду від 11.10.2024 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП у зв`язку із нововиявленими обставинами, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Заяву обґрунтовує тим, що постановою Сихівського районного суду м. Львова від 04.07.2024 ОСОБА_2 визнано винним за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років та без оплатного вилучення транспортного засобу, а також стягнуто судовий збір в дохід держави. Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду, яку мотивував тим, що має лише паспорт громадянина України для виїзду закордон, є уродженцем м. Бермен Федеративна Республіка Німеччина, постійно проживає в ЄС, а також 12.10.2021 отримав водійське посвідчення у Чеській Республіці, однак на момент зупинки транспортного засобу не мав можливості таке пред`явити працівникам поліції, оскільки через непередбачені обставини документи залишив у Німеччині. Постановою Львівського апеляційного суду від 11.10.2024 рішення Сихівського районного суду м. Львова залишено без змін. Разом з тим, на думку заявника, після винесення рішення судом апеляційної інстанції, з`явилися нововиявлені обставини, які мають вирішальне значення для розгляду цієї справи. Зокрема, встановлено, що ОСОБА_2 фактично постійно проживає за межами України, а саме у Федеративній Республіці Німеччина, що підтверджується новими документами, які не були подані раніше, зокрема довідкою про перебування заявника на консульському обліку в Німеччині, що засвідчує його статус як особи, яка постійно проживає за кордоном. Заявник вважає, що даний факт суттєво змінює правову оцінку статусу заявника в контексті українського законодавства. ОСОБА_2 , перебуваючи консульському обліку в Німеччині, підтверджує свій статус нерезидента, а отже не підпадає під обов`язок обміну водійського посвідчення, виданого в країнах ЄС, на українське. Зазначає, що вказані обставини були встановлені судом апеляційної інстанції, однак, при прийнятті рішення, суд такі не врахував, що призвело до неправильного застосування норм закону. Крім того, підставою для перегляду рішення є і те, що суд не надав належної оцінки доказам, які були надані заявником у ході розгляду справи, зокрема, не було враховано наявність дійсного водійського посвідчення, виданого в ЄС. Таким чином, рішення суду базувалося на хибних припущеннях щодо резидентного статусу заявника, у зв`язку із чим суд невірно кваліфікував правопорушення, трактуючи заявника як особу, що є резидентом України, хоча він таким не є, що, відповідно, призвело до помилкової кваліфікації правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Захисник Шаранич С.С. в судовому засіданні заяву підтримав повністю з підстав, що в ній викладені, просив таку задовольнити.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Заслухавши думку захисника, дослідивши заяву та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, зокрема у справах про адміністративні правопорушення КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Встановлено, що постановою Сихівського районного суду м. Львова від 04.07.2024, яку постановою Львівського апеляційного суду від 11.10.2024 залишено без змін, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Статтею 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Таким чином, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена лише в апеляційному порядку, тоді як постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Главою 24-1 КУпАП також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.

Проте, згідно з положеннями ст. 297-4 КУпАП заява про перегляд такої постанови подається до Верховного Суду.

З вказаного слідує, що іншого порядку перегляду судових рішень у справах про адміністративне правопорушення (касаційного чи за нововиявленими обставинами) чинним законодавством не передбачено.

Статтею 459 КПК України, на яку посилається заявник, передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами.

Водночас, наведені положення стосуються лише вироків та ухвал, які ухвалені або постановлені у кримінальних провадженнях, натомість чинна норма КПК України не розповсюджується на судові рішення, ухвалені в порядку КУпАП.

Аналогія закону допускається виключно з метою ефективного захисту прав, свободи та інтересів осіб за умови відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини. Незважаючи на те, що правовідносини між державою та особою у рамках проваджень щодо кримінальних та адміністративних правопорушень за своєю природою є тотожними, недопустимим є механічне перенесення для застосування всіх норм КПК України без винятку у справах про адміністративні правопорушення. Ефективний захист в межах суспільства у справах про вчинення адміністративних правопорушень достатньо повно забезпечується можливістю апеляційного оскарження у передбачених законом випадках і розширеному тлумаченню не підлягає.

Суд також враховує позицію Верховного Суду, висловлену в ухвалі від 15 жовтня 2019 року (провадження № 51-4998ска19), про те, що нормами КПК України не передбачена можливість перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень у справах про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, посилання заявника про застосування норм КПК України для розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови у справі про адміністративне правопорушення є безпідставним, оскільки норми КПК України регулюють провадження виключно щодо кримінальних справ і його норми не розповсюджуються на розгляд справ про адміністративні правопорушення.

Оцінюючи доводи заяви про те, що ОСОБА_2 фактично постійно проживає за межами України, а саме у Федеративній Республіці Німеччина, що підтверджується новими документами, які не були подані раніше, зокрема довідкою про перебування заявника на консульському обліку в Німеччині, що засвідчує його статус як особи, яка постійно проживає за кордоном, які, на думку заявника, є нововиявленими та мають вирішальне значення для розгляду справи та кваліфікації дій ОСОБА_2 , суд зважає на те, що такі обставини могли бути відомі особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи, відтак такі не можна вважати нововиявленими.

При цьому, повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, місцевий загальний суд, як суд першої інстанції, не наділений, у зв`язку із чим твердження заявника про те, що апеляційний суд неналежним чином встановив усі обставини справи та неповно надав оцінку доказам, а рішення, прийняте за результатами розгляду апеляційної скарги, ґрунтувалось на хибних припущеннях, суд відхиляє.

Суд вважає, що заявник в повному обсязі скористався правом на перегляд судового рішення в апеляційному порядку, за наслідками якого була прийнята відповідна постанова суду, а відшукування нових доказів, з метою ініціювання нового розгляду справи та прийняття нового рішення є неприпустимим, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд постанови Сихівського районного суду м. Львова від 04.07.2024 та постанови Львівського апеляційного суду від 11.10.2024 за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 283, 294 КУпАП, суд,

постановив:

у задоволенні заяви адвоката Шаранича Сергія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у справі №464/3397/24 за нововиявленими обставинами відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 11 грудня 2024 року.

Суддя Сабара Л.В.