Справа № 930/3096/24
Провадження №3/930/1116/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2024 року м. Немирів

Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Царапора О.П., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, -

За ч. 1 ст. 164 та ч. 1 ст. 156 кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 624439, 19.11.2024 року о 14:40 год. ФОП ОСОБА_1 здійснювала реалізацію тютюнових виробів в магазині, що знаходиться в АДРЕСА_2 , без відповідних дозвільних документів, а саме ліцензії.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 624438, 19.11.2024 року близько 14:20 год. в магазині що в с. Юрківці гр. ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марки акцизного збору.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнала та пояснила, що дійсно здійснює підприємницьку діяльність в АДРЕСА_1 , а саме є власницею продуктового магазину. Працівниками поліції дійсно було знайдено у магазині тютюнові вироби, проте вона не продавала їх. Через те, що магазин є одним із пунктом видачі посилок у селі, рідний брат її чоловіка замовив собі ці сигарети, які привезли до магазину поштою. Реалізацію цих тютюнових виробів вона не здійснювала.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відтак, диспозиція зазначеної статті містить 3 окремих форми вчинення даного адміністративного правопорушення, які, в тому числі, можуть бути пов`язані між собою, а саме:

- провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності;

- провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії;

- провадження господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В судовому засіданні суд дослідив наступні докази, що містяться у матеріалі справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- опис вилученого майна;

- пояснення ОСОБА_1 від 19.11.2024 року;

- відеозапис подій, на якому зафіксовано вилучення тютюнових виробів працівниками поліції у магазині в с. Юрківці, Гайсинського району Вінницької області.

При вирішенні питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164 та ч. 1 ст. 156 КУпАП, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснювала продаж тютюнових виробів.

У матеріалах справи відсутні пояснення свідків, ймовірних покупців вказаних тютюнових виробів, що могли б підтвердити факт реалізації у магазині, що знаходиться у АДРЕСА_2 , будь-яких тютюнових виробів. Сам по собі факт виявлення в магазині та вилучення тютюнових виробів працівниками поліції не свідчить про здійснення торгівлі ними ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, за відсутності належних, достовірних та допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання ОСОБА_1 виною у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164 та ч. 1 ст. 156 КУпАП, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаних адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. 36, 156, 164, 221, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справи за № 930/3096/24 та № 930/3097/24 про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 та ч. 1 ст. 156 КУпАП, та присвоїти об`єднаній справі № 930/3096/24, провадження № 3/930/1116/24.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.164 та ч. 1 ст. 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 вилучені 19.11.2024 року тютюнові вироби: 69 пачок цигарок марки «Marshall», 17 пачок цигарок марки «Rotmans», 8 пачок цигарок марки «Compliment», 29 пачок цигарок марки «Ritm», 20 пачок цигарок марки «Astra».

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.П. Царапора