справа № 492/279/24
провадження № 3/492/352/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2024 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Гусєвої Н.Д., за участю секретаря судового засідання Рябчук О.А., захисниці адвоката Манової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Болградського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого посвідчення водія; протягом року не вчиняв однорідного правопорушення,

за вчинення адміністративного правопорушення, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

11 лютого 2024 року о 22 год. 32 хв. ОСОБА_1 по вул. Соборна, м. Арциз Болградського району Одеської області, керував транспортним засобом марки «BMW 740I», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився під фіксацію із застосуванням технічних засобів відеозапису, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання, призначене на 10 год. 00 хв. 10 грудня 2024 року, ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою, яку він сам вказав співробітникам поліції під час складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулося на адресу суду з довідкою відділення «Укрпошти», де є позначка «адресат відсутній за вказаною адресою», що дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1 не з`явився до поштового відділення для отримання конверту з поміткою «судова повістка», у зв`язку з не проживанням за вказаною ним адресою, та в такому випадку вважається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Шевченко проти України» (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Отже сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 жодного разу не прибув у судове засідання. Отримувати інформацію про стан розгляду справи, про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 не був позбавлений можливості, оскільки у розгляді справи бере участь його захисниця адвокат Манова І.М.

Також, слід врахувати про можливість ОСОБА_1 дізнатись про стан судового провадження справи залежить від його волевиявлення, тобто має суб`єктивний характер.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що ОСОБА_1 жодного разу не прибув у судове засідання для розгляду справи, не повідомив суд про неможливість прибути у судове засідання, призначене на 10 год. 00 хв. 10 грудня 2024 року, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав, відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП участь ОСОБА_1 у розгляді наявної справи не є обов`язковою, суд дійшов висновку про розгляд наявної справи за відсутності ОСОБА_1 за участю його захисниці адвоката Манової І.М.

Захисниця адвокат Манова І.М. у судовому засіданні просила суд справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, посилаючись на те, що, відповідно до постанови Арцизького районного суду Одеської області від 08 квітня 2024 року повернуто протокол про адміністративне правопорушення для належного оформлення, однак недоліки, зазначені у вказаній постанові, органом, який склав протокол, не було усунуто. Протокол про адміністративне правопорушення було складено за порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху, однак у матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який слугує доказом порушення пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Відеозаписи, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, належним чином оформлені та не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки з них неможливо ідентифікувати ані транспортний засіб, який було зупинено поліцейськими, ані його номерний знак. ОСОБА_1 не є суб`єктом вказаного правопорушення, оскільки керування ОСОБА_1 транспортним засобом не доведено та інших доказів у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_2 дала суду пояснення про те, що вона є дружиною особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Ввечері 11 лютого 2024 року, транспортним засобом марки «BMW 740I», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який їй належить на праві власності, керувала вона. Зупинившись на вимогу поліцейських, її чоловік ОСОБА_1 вийшов з машини та пішов до магазину «АТБ» в м. Арциз Болградського району Одеської області. Коли один із поліцейських перевіряв її документи, двоє інших поліцейських пішли до магазину «АТБ», звідки вивели ОСОБА_1 та посадили у службовий автомобіль і відвезли до поліції, а потім до лікарні, де ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він не керував транспортним засобом.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши заперечення захисниці адвоката проти протоколу про адміністративне правопорушення, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що притягуваний ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виходячи з наступного.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, що виразилося у порушенні правил дорожнього руху, а саме у відмові на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, повністю підтверджується обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, а також дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 321838 від 12 лютого 2024 року, згідно з яким 11 лютого 2024 року о 22 год. 32 хв. ОСОБА_1 по вул. Соборна, м. Арциз Болградського району Одеської області, керував транспортним засобом марки «BMW 740I», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився із застосуванням технічних засобів відеозапису. Від підписання протоколу відмовився;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 928223 від 12 лютого 2024 року, згідно з якою 11 лютого 2024 року о 22 год. 32 хв. по вул. Соборна, м. Арциз Болградського району Одеської області було зупинено транспортний засіб марки «BMW 740I», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 ;

- відеозаписами, з яких вбачається, що транспортний засіб марки «BMW 740I», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зупинився біля магазину «АТБ» м. Арциз Болградського району Одеської області, з якого вийшло дві особи чоловічої статі, один з яких був ОСОБА_1 , який, вийшовши з транспортного засобу з водійського місця, спрямував в напрямку магазину «АТБ» та, повернувшись, ОСОБА_1 на автомобілі покинув місце зупинки;

- направленням від 11 лютого 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 направлений для проходження медичного огляду;

- поясненнями ОСОБА_3 від 15 квітня 2024 року, згідно яких ОСОБА_3 11 лютого 2024 року заступив на добове чергування лікарем приймального відділення. Біля 23-30 год. до приймального відділення прибули працівники поліції та ОСОБА_1 для огляду на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

- актом медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1 від 11 лютого 2024 року, у якому є позначка, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

- рапортом поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП В Одеській області Куцарева М.М. від 15 квітня 2024 року відповідно до якого 11 лютого 2024 року, приблизно о 23 год. 00 хв., під час патрулювання Арцизької, Теплицької та Павлівської територіальної громади ним було зупинено автомобіль марки «BMW 740I», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , причиною зупинки якого був неосвітлений номерний знак в темну пору доби, а також який здійснював рух без увімкнених фар ближнього світла; під час спілкування з водієм автомобіля було встановлено, що даним транспортним засобом керував ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, однак він відмовився; після надання ОСОБА_1 пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, він почав втікати від співробітників поліції, однак його було наздогнано, та повторно запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, із чим ОСОБА_1 погодився, але, перебуваючи у медичному закладі, ОСОБА_1 повторно відмовився від проходження вищезазначеного огляду.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано довідку про те, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, не притягувався, посвідчення водія отримав.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до положень статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями статті 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів відповідно до статті 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у пунктах 24, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами та доповненнями), судам роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, судовий розгляд справи повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з частиною 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За змістом статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП полягає зокрема у відмові особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо вона керує транспортним засобом.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) зазначено, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у частині 1 статті 130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Давши оцінку доказам, які були досліджені, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази послідовні і логічні, вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей).

У суду не виникає сумнівів щодо переконливості доказів, узятих в цілому по справі про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги Правил дорожнього руху зокрема пункт 2.5, який зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення повністю відповідає вимогам статті 256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом, який підтверджує винуватість ОСОБА_1 .

Досліджені відеозаписи дають можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться у протоколі, а тому суд приймає їх як належний та допустимий доказ у справі, оскільки вони підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмову від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Сукупність наявних у справі доказів беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_1 в порушенні ним вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Суд зазначає, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правопорушенням з формальним складом, тобто є закінченим саме з моменту висловлення особою відмови від проходження відповідного огляду.

Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 та його захисниця Манова І.М. в ході розгляду справи до суду не подали. Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення.

Суд не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , оскільки з відеозаписів чітко вбачається, що транспортним засобом марки «BMW 740I», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , керувала особа чоловічої статі, а не жіночої статі та пояснення свідка не узгоджуються із обставинами, дослідженими судом.

Аналізуючи наведені вище норми права, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи про адміністративне правопорушення, вияснивши причини та умови, що сприяли вчиненню вказаного адміністративного правопорушення, проаналізувавши усі фактичні дані, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративне правопорушення було вчинене саме ОСОБА_1 , так як його дії розкривають склад об`єктивної сторони частини 1 статті 130 КУпАП у порушенні Правил дорожнього руху, а саме у його відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, як особою, яка керує транспортним засобом, оскільки його провина повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджена доказами, дослідженими судом, тому ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності, і його дії правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Доводи захисниці про те, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, під час якого був зупинений працівниками поліції, а також, що відеозаписи, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, належним чином оформлені та не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, не заслуговують увагу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги Правил дорожнього руху зокрема пункт 2.5, який зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Зміст подій зафіксованих на відеозаписах, не зважаючи, що записи дійсно мають певні переривання, не позбавило можливості встановити фактичну картину подій правопорушення, обставини повністю узгоджуються з обставинами справи, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення та долученими до нього доказами.

Будь-яких доказів, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність відеозаписів, доданих до протоколу, стороною захисту суду не надано та в судовому засіданні не наведено.

Твердження захисниці, що протокол про адміністративне правопорушення було складено за порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху, тому що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який слугує доказом порушення пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, не заслуговують на увагу, оскільки згідно пояснень свідка ОСОБА_3 , під час його перебування на добовому чергуванні як лікаря приймального відділення, приблизно 23-30 год. до приймального відділення прибули працівники поліції та ОСОБА_1 для огляду на стан сп`яніння, однак останній відмовився від проходження огляду, що також підтверджується актом медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1 від 11 лютого 2024 року, у якому є запис, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Посилання захисниці, що після ухвалення постанови про постанови від 08 квітня 2024 року про повернення протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення, до суду надійшла справа без усунення недоліків, вказаних у зазначеній постанові суд не бере до уваги, оскільки такі твердження жодним чином не впливають на повноту, всебічність та об`єктивність з`ясування обставин у даній справі та доведеності поза розумним сумнівом факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 Правил дорожнього руху правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Слід відмітити, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правопорушенням з формальним складом, тобто є закінченим саме з моменту висловлення особою відмови від проходження відповідного огляду.

Судом встановлено, що відсутні згідно вимог статті 17 КУпАП обставини, що виключають адміністративну відповідальність, оскільки ОСОБА_1 не діяв в стані крайньої необхідності, необхідної оборони і не був в стані неосудності.

При накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до статей 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом встановлено не було.

Також, суд, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховує, що його протиправні дії могли потягнути за собою тяжкі наслідки.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його провини та ставлення до вчиненого, наявність пом`якшуючих, обтяжуючих відповідальність обставин під час вчинення вказаного адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення як ним так і іншими особами нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Разом з тим, суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф з позбавленням права керування транспортними засобами буде достатнім та таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Згідно зі статтею 40-1 КУпАП, пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з винесенням судом постанови про накладення на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 34, 35, 40-1, 130, 221, 269, 277, 283-285, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення за частиною 1 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 ,що у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому копії наявної постанови, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням його майна де у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 буде стягнуто подвійний розмір штрафу, визначений у даній постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови оголошено о 09 год. 00 хв. 13 грудня 2024 року в залі судових засідань № 1 Арцизького районного суду Одеської області.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.