Справа № 203/5967/24
Провадження № 3-зв/0203/8/2024
П О С Т А Н О В А

іменем України

17.12.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: судді Смольнякова О.О.

при секретарі Муліній В.К.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 про відвід судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Шрамко Л.Л. від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 надав суду заяву про відвід судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Шрамко Л.Л. в якій зазначив, що він вважає, що позивачка по справі ОСОБА_3 є родичкою судді ОСОБА_4 ..

Троценко В.В. в заяві зазначає, що якщо здійснити пошук у мережі інтернет за запитом ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ), судячи за все та усі троє родичками судді Шрамко Л.Л., тому ОСОБА_1 зазначає що ніхто з суддів немає права приймати позови від родичів, та він боїться за своє життя, свободу здоров`я. ОСОБА_1 боїться несправедливого суду в результаті якого може опиниться у СІЗО та примусової відправки на «0».

ОСОБА_1 в суді заяву підтримав та надав пояснення за її змістом.

Заслухавши ОСОБА_1 , суд приходить до наступного.

Нормами чинного КУпАП не визначений порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді.

У пункті 4 рішення Ради суддів України № 34 від 08.06.2017 року роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, суддя може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства.

Згідно частини 1 статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Оскільки у вказаному Кодексі відсутні норми, що регулюють порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді, слід застосувати аналогію закону та керуватися нормами КПК України.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений статтями 75, 76 КПК України.

Відповідно до статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно вимог частин 1, 2 статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

За роз`ясненнями, викладеними в пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

З практики Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду, що означає відсутність упередженості або прихильності, презюмується, поки не надано доказів протилежного. При ухваленні рішення про те, чи є законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно обґрунтованим (рішення у справах «Білуха проти України», «Веттштайн проти Швейцарії», «Мікалеф проти Мальти»).

Незалежність і об`єктивність судді в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

У заяві про відвід судді Троценко В.В. фактично посилається на те, що в діях судді є упередженість при розгляді справи, та вважає що у судді є родичі, які, на думку ОСОБА_1 , є сторонами по справі, яку розглядає суддя Шрамко Л.Л.

Однак зазначені доводи ОСОБА_1 не підтверджені доказами того, що як заявник ОСОБА_3 так і приватний нотаріус Шрамко В.В. є родичами судді Шрамко Л.Л., а є лише домислом ОСОБА_1 .

Від так зазначені ОСОБА_1 доводи в заяві про відвід судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Шрамко Л.Л. не є підставою для її задоволення.

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Шрамко Л.Л. від розгляду справи №203/5967/24 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173 КУпАП - залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Смольняков