Справа № 713/4722/24
Провадження №3/713/2586/24
ПОСТАНОВА

іменем України

18.12.2024 м. Вижниця

Суддя Вижницького районного суду Чернівецької області Кибич І.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за ст.185-10 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серія ЗхРУ №002268Е від 21.11.2024 року за ст.185-10 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , вбачається, що останній 21.11.2024 року о 15-50 год., був виявлений прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 726 прикордонного знаку, на відстані 5 км. до лінії державного кордону на околиці н. п. Долішній Шепіт, Вижницького району Чернівецької області. На ділянці відповідальності відділу прикордонної служби „ ІНФОРМАЦІЯ_1 " Виявлено 2-ох осіб, ОСОБА_1 , з особами матеріали відносно яких виділено в самостійне провадження, вчинив злісну непокору законним вимогам військовослужбоцям ДПСУ а саме: під час виявлення ОСОБА_1 , прикордонний наряд неодноразово жестами та словами подавали команду Стій! прикордонний наряд «Прикордонний патруль», ОСОБА_1 почувши дану вимогу та побачивши Прикордонний наряд вдався до втечі. В ході переслідування особу було затримано. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16 Положення «Про прикордонний режим», п.2, ст.20 Закону України про «Державну прикордонну службу України», ст.34 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 185-10 ч.1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-10 ч.1 КУпАП з наступних підстав.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 ч.1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Відповідно до положень ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є актом обвинувачення особи у вчиненні певного адміністративного правопорушення, отже повинен бути складений та оформлений у суворій відповідності до положень КУпАП.

Як вбачається з протоколу Серія ЗхРУ №002268Е від 21.11.2024 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.185-10 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

З положень частини 1 статті 185-10 КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону даного правопорушення, серед іншого, складає злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі працівника Державної прикордонної служби, при виконанні ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду.

Тобто, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, необхідно встановити у її діях сукупність таких обставин: 1) факт злісної непокори; 2) наявність законного розпорядження чи вимоги працівника Державної прикордонної служби; 3) виконання таким працівником службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду.

З наданого суду протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він не у повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано у чому полягала злісна непокора ОСОБА_1 законній вимозі чи розпорядженню працівника Державної прикордонної служби, протокол не підписаний особою, яка склала протокол.

Працівниками прикордонної служби не долучено до матеріалів справи ні схеми правопорушення, на якій зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, а також фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів вини ОСОБА_1 .

Будь-яких інших доказів вини ОСОБА_1 суду не представлено.

Разом з тим, працівниками прикордонної служби кваліфіковані дії ОСОБА_1 за ст..185-10 ч.1 КУпАП.

Однак згідно протоколу вбачається, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення у складі групи осіб, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.185-10 КУпАП.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.185-10 ч.1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.ст. ст.185-10 ч.1, 221, 283, 284, 285, 287-289 КУпАП, Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-10 ч.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іван КИБИЧ