ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/1805/24Головуючий у 1-й інстанції Щербата Г.Р.
Провадження № 33/817/882/24 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., за участю представника ОСОБА_1 - адвоката Бутрина С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бутрина С.В. на постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 07.11.2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушенння, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням його права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно із постановою суду, 21 липня 2024 року о 15 год. 37 хвилин в с.Івашківці Тернопільського району ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2103» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, відмовився від проходження, відповідно до встановленого законодавством порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест Drager 6820» та в закладі охорони здоров`я, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Бутрин С.В. просить дану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовує вимоги тим, що відповідно до відеозапису фіксації обставин правопорушення, який був долучений до матеріалів справи, автомобіль ВАЗ 2103 перебував у нерухомому стані, тому відсутні докази, які б вказували на керування ОСОБА_1 транспортним засобом оскільки працівники поліції підійшли до автомобіля, у якому на місці водія сидів ОСОБА_1 .

Вважає, що працівником поліції не надано доказів на підтвердження законності зупинки автомобіля.

Вказує на те, що наданий рапортом інспектора СРПП ВП №4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Чорноусом М.А. під час розгляду справи судом диск із відеофайлами щодо зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 є неналежним та недопустимим доказом з огляду на те, що у рапорті невірно зазначено модель автомобіля: не ВАЗ 2103, а ВАЗ 2107, що викликає сумніви у тому який саме автомобіль зупинив працівник поліції,. Зазначає, що суд не вправі сам збирати докази, а даний рапорт з`явився в матеріалах невідомим чином, подання рапорту на адресу суду законодавством не передбачено, а також те, що процес відеофіксації не здійснювався безперервно.

Зазначає, що в поясненні , відібраному поліцейським, невірно записано прізвище ОСОБА_1 та не вказано ім`я та по батькові працівника патрульної поліції, що на думку апелянта вказує на сумнівність доказової бази у справі на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_1 - адвоката Бутрина С.В., який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вищезазначених вимог судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Згідно з п. 2 п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, та відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, що містяться у:

протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №103137 від 21.07.2024;

акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Alcotest Drager 6820».

направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 21.07.2024 року,

рапорті працівника поліції згідно з яким на лінію 102 надійшло повідомлення поліцейського СРПП ВП №4 (м.Збараж) Чорноуса М.А. про те, що водій ОСОБА_1 запропонував неправомірну вигоду в сумі 100 євро за непритягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП;

відеозаписах з реєстратора службового автомобіля поліції та з нагрудної камери поліцейського, які містяться на DVD-R диску, у яких відображено рух транспортного засобу марки «ВАЗ-2103» державний номерний знак НОМЕР_1 , за яким прямує даний службовий автомобіль в період часу з 15 год. 34 хвилини до 15 год. 37 хвилин. Далі із відеофіксації з нагрудної камери поліцейського, що починається з 15 год. 37 хвилин вбачається, що ОСОБА_1 21 липня 2024 року, перебував на місці водія у керованому ним автомобілі ВАЗ-2103. Працівник поліції виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та повідомив про це водія, який відповідаючи на запитання поліцейського та повідомив о 15:38, що вживав алкоголь. Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проїхати в медичний заклад, на що ОСОБА_1 відмовився о 15.45, а також запропонував поліцейському грошові кошти за не складання протоколу, що свідчитьт про те що останній намагався уникнути відповідальності.

Вказані докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 суд першої інстанції вірно визнав належними, допустимими та достатніми, оскільки як окремо, так і в сукупності, доводять, що він вчинив порушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника адвоката про недопустимість відеозаписів, долучених до матеріалів справи, у зв"язку з тим, що фіксація події правопорушення не є безперервною, а також того що відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля подано у непроцесуальний спосіб, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.

З долучених до матеріалів справи відеозаписів події вбачається, що працівники поліції здійснювали відеофіксацію за допомогою відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер, але обставини вчинення правопорушення зафіксовано безперервно, а саме з відеозапису під назвою "2024_0721_153450_233" із відеореєстратора службового автомобіля зафіксовано рух автомобіля «ВАЗ-2103» р.н. НОМЕР_1 , а також зафіксовано його зупинку та те як працівник поліції підходить до даного транспортного засобу. Даний відеозапис поряд із записами з нагрудних камер міститься на DVD-R диску, який було долучено як додаток до матеріалів, які надійшли до суду з протоколом про адміністративне правопорушення, тому суд першої інстанції правомірно визнав такі відеозаписи належними і допустимими доказами у справі, повторне долучення даного відеозапису рапортом працівника поліції не свідчить про їх недопустимість.

Доводи апелянта про наявні суперечності у моделі транспортного засобу та невірне зазначення прізвища в поясненні не заслуговують на увагу, оскільки модель транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 зафіксовано на відеозаписі із відеореєстратора патрульного автомобіля, а невірне зазначення прізвища є опискою і даним поясненням не обґрунтовується вина ОСОБА_1 .

Складення поліцейською, яка не здійснювала процедуру огляду водія на стан сп"яніння, протоколу про адміністративне правопорушення, вважаю правомірним оскільки у вона перебувала у складі екіпажу поліції, який зупинв автомобіль та була присутньою під час процедури огляду.

Перевіряючи доводи апелянта щодо відсутності доказів на пдітвердження керування ОСОБА_1 автомобілем виходжу з того, що вони спростовуються відезаписами з наргудних камер та службового автомобіля поліцейських, даними, зафіксованими у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, який є доказом у справі та який складено поліцейськими, що є службовими особами та безпосередньо переслідували та зупиняли автомобіль під його керуванням.

Долучення працівником поліції додаткових матерілаів під час розгляду справи у суді не заборонено вимогами КУпАП, форма їх долучення прямо не визначена у Кодексі, тому вважаю що рапорт складений поліцейським на ім"я судді, який розглядав справу, не суперечить вимогам закону. Доказів того що суддя місцевого суду витребував у поліції будь-які докази матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КупАП слід залишити без змін, а апеляційну скаргу, подану його представником - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бутрина С.В. залишити без задоволення, а постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 07.11.2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя