Справа № 559/4477/24
Провадження № 3/559/2393/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року м. Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Жуковська О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від ВОНС у Дубенському районі УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 від 04.07.2024 не притягався до адміністративної відповідальності,, роз`яснивши вимоги ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України,

в с т а н о в и л а:

29.10.2024 о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання, в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї, тобто умисно вчинив дії психологічного та економічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 і в присутності неповнолітньої дочки, ОСОБА_3 2009 р.н.: ображав дружину нецензурними словами, виганяв з хати, що не спричинило тілесних ушкоджень, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні 22.11.2024 ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що не згідний з тим, що написано відносно нього у протоколі, такого не було. Вся ситуація сталася через те, що дружина забрала всі його гроші, які залишилися від продажу квартири та автомобіля. Йому потрібно було заплатити, а грошей на місці не знайшов. Запитав дружину, де гроші, вона сказала, що забрала, бо це їхній спільний бюджет. Це його розлютило, він справді штовхнув дружину, бо не давала йому пройти у коридорі, і сказав їй, щоб ішла з хати, однак на вулицю не випихав, він її просто відпихав від себе і казав іти з хати, бо хата його, не бив і не казав, що вдарить. Він хворіє, потребує операції, ці кошти збирав на лікування, тому дуже розлютився, коли дружина їх забрала, не запитавши. Він отримує невелику пенсію 2750 гривень і іншого доходу нема, дружина працює. Квартиру продав у 2015 році і автомобіль. В нього було 3000 злотих і десь 400-500 доларів, дружина все забрала. Штовхнув її через те, що це вона до нього лізла битися, про те, що лаявся, не пам`ятає. А донька плакала тому, що у них помирав кіт і треба було його усипити, а не через ніби домашнє насильство.

Захисниця ОСОБА_4 04.12.2024 зауважує, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки економічного та психологічного насильства, доказів потерпілою не надано, тілесних ушкоджень за заподіяно. Працівники поліції належним чином не перевірили обставини події та склали протокол. Інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення побудоване виключно на показах потерпілої. Зазначила, що її довіритель хворіє тривалий час, є особою з інвалідністю 3 групи, ніде не працює, має підвищений тиск, хворе серце і спину, тому очевидно, що він питав дружину за гроші, які йому необхідні для лікування. Остання забрала всі гроші, які він збирав на операцію, тому в нього були претензії. Просить провадження у справі закрити, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення .

Потерпіла ОСОБА_2 дала показання суду і в дистанційному режимі 22.11.2024, і безпосередньо 04.12.2024, що конфлікт між нею та її чоловіком назрівав ще з самого ранку. Після сніданку почала займатися справами у будинку, мила овочі для приготування їжі. Чоловік, сказав щоб ішла мити на вулицю, вона не прослухала його, бо там було холодно. Очевидно, це чоловіка розлютило і він сильно штовхнув її у тулуб, від чого вона стукнулася лобом об стіну та впала на крісло. Коли піднялася, взяла качалку в руки і сказала чоловіку, що може за себе постояти. Він ту качалку вирвав з рук, нагнув її і почав бити нею по голові. Вона дуже злякалась і заявила в поліцію та зняла побої. А вже коли повернулась додому, в той же день, вже вечір був, вона перебувала у котельні, бо варила кашу собаці, у неї боліла голова після побиття. Прийшов чоловік до неї, почав кричати, щоб вона віддала гроші, інакше, вб`є її, при цьому, почав її шарпати, штовхати, виражався нецензурно, схопив її за шию та за руку, виганяв з хати, кричав, що треба було раніше починати її бити. Вона дуже злякалась, бо ще від ранкових подій не відійшла і от знову. Прибігла донька, яка встигла зняти на відео частину даного конфлікту. Такі дії чоловіка вона сприйняла як насильство над нею, тому викликала працівників поліції. Їй було страшно, донька сильно злякалась, потім чоловік ще впливав на доньку, щоб видалила відео, але донька встигла його їй переслати. Квартира, про яку казав чоловік була в кредиті, тому дивно, які гроші в нього могли бути від її продажу. Чоловік не працює ніде, а вона сама їздить на роботу в м. Рівне. Відносно неї чоловік не вперше застосовує насилля, але вперше, коли вона вирішила припинити це. Звернутись за допомогою до поліції її спонукала її ж донька. Вона сама довго терпіла, якось її чоловік вдарив у груди, коли доньці було 6 місяців і вона годувала її молоком, від удару і стресу молоко з однієї груді зникло і вона решту часу годувала дитину однією груддю, але тепер донька підросла і хоче, щоб вони були в безпеці. Був випадок, коли вона поїхала від нього до батьків проживати, бо не могла терпіти психологічного та фізичного знущання, однак повернулася, бо чоловік попросив вибачення. Іншого разу, під час сварки, чоловік побив планшет, тому вона не знає, що чекати від нього на наступний раз. Коли чоловік отримав sms- повідомлення про виклик до суду вже в цій справі про домашнє насильство, то він знову знавіснів, почав на дочку вже кричати, щоб не казала нічого, вона боїться з ним залишатися. Вона сприймала все, що над нею зробив чоловік як знущання, як насильство, він її обзивав, залякував, шарпав і виганяв з дому, де вона живе і де всі її речі, він значно сильніший за неї і користується цим. Після всіх цих подій подала на розлучення. Щодо призначення міри покарання чоловікові, то покладається на розсуд суду, лише хоче, щоб це стало для нього уроком, що так з жінкою поводитись не можна.

Свідок-поліцейська ОСОБА_5 пояснила, що вона з напарником приїхали на виклик. Їх зустріла потерпіла і розповіла, що її чоловік бив, хотів виставити з будинку роздягнену, вчинив відносно неї насильство. Причину конфлікту їй не повідомляла. Вони склали протокол за вчинення економічного та фізичного насильства, тому що порушник виганяв потерпілу з будинку та висловлювався нецензурною лайкою. Дочка була залякана, розповіла їм, що тато шарпав та душив маму, через що вона і плакала. Дочка стояла біля мами і підтримувала її позицію, видно, що вони були налякані. Лоза їм не повідомляв, що потерпіла забрала його гроші, нецензурної лайки між особами не чула.

Свідок-поліцейський ОСОБА_6 пояснив, що вони приїхали на виклик. В будинку була жінка, чоловік і дитина. Жінка була стурбована, повідомила, що її чоловік виштовхував з будинку силою. Про нецензурну лайку йому відомо зі слів потерпілої, яка особисто писала пояснення. Про грошові кошти нічого не знає. Він бачив, що жінка і дівчинка налякані, розумів, що тут було вчинено насильство. Дівчинка підтримувала матір. Але там ще був такий момент, що з тваринкою щось було в домі чи то собака, чи то кіт, але дівчинка підійшла до батька і попросила завезти до ветеринара, а він у відповідь їй сказав, що он візьми пістолет в поліцейських і пристрели. В нього не було сумнівів, що цей чоловік кривдник, він якраз поводився спокійно, а жінка і дівчинка - ні.

Потерпіла заявляла клопотання про допит неповнолітньої доньки, яка була єдиним очевидцем подій, що було задоволено судом і організація цього процесу зайняла час. Cудове засідання на 25.11.2024 було відкладено за клопотанням сторони захисту і допит було перенесено на 04.12.2024, дати і час вибирались з врахуванням графіку навчального процесу дитини та роботи її матері. Дівчинка працювала з психологом, до суду прибули психолог і працівник ювенальної поліції для забезпечення прав неповнолітнього свідка і її допиту в найбільш комфортних умовах, прибула і матір-законний представник, однак сама дівчинка, зрештою, відмовилась з`являтись до суду для допиту, не бажаючи свідчити в справі батьків. Суд, керуючись принципом якнайкращого забезпечення прав і інтересів дитини, вирішив не піддавати її повторній травматизації через занурення в спогади про неприємні події і не допитувати її, забезпечуючи їй реалізацію конституційного права на мовчання, що дозволяє не свідчити проти себе і близьких осіб-батьків згідно ст. 63 Конституції України.

Однак потерпіла на підтвердження своєї позиції надала 04.12.2024 відеозапис, що оглянуто судом з телефону потерпілої і встановлено, що зняла та надіслала його увечері 29.10.2024 саме донька. А сторона захисту надала суду на підтвердження своєї позиції підсумок психофізіологічного дослідження з використанням поліграфа, який 04.12.2024 пройшов ОСОБА_1 04.12.2024.

Крім того, рішенням Дубенського міськрайонного суду від 04.12.2024 шлюб між подружжям ОСОБА_7 розірвано.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, свідків, дослідивши матеріали справи, роблю висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення в виді психологічного та економічного домашнього насильства.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується протоколом про адмінправопорушення серії ВАВ №215634 від 29.10.2024, заявою та письмовими поясненнями потерпілої, формою оцінки ризиків, рівень небезпеки оцінюється як середній. 29.10.2024 року відносно ОСОБА_1 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, терміном на 3 доби.

Крім того, з оглянутого відеозапису з телефону, що також долучено на справі на диску, встановлено, що між подружжям виник конфлікт. На відео видно, що чоловік допитується в дружини, де поділися три тисячі злотих:

«- Там було три тисячі злотих! говорить ОСОБА_1

- А ті, що випали, то де? питає ОСОБА_2

- Там було три тисячі злотих! ОСОБА_8 і пішла на (лайка) звідси! ОСОБА_8 і пішла звідси! ОСОБА_9 , давай!»

При цьому жінка сидить у кріслі (в приміщенні, яке назвала потерпіла «котельня»), над нею стоїть чоловік і хапає жінку двома руками лівою за ліву руку, а праву не видно, але вона десь ззаду за головою жінки, силоміць її піднімає з крісла і буквально випихає в сторону дверей з приміщення неодноразово повторюючи: « ОСОБА_10 , давай пішла звідси!»,а жінка звертається до оператора зі словами «Доця, знімай!». Відпускає біля дверей, жінка перепитує: «Чого це? Ти що мене без хати взяв? Ти тут взяв без хати мене?», а у відповідь лунає: «Ти тут не живеш! Я зробив свідоцтво сьогодні вже і ти тут не живеш! ОСОБА_11 , всьо». Жінка просить, щоб відійшов, а в цей час чоловік повертається до камери зі словами: «Ти ще будеш знімати зараз тут?», після чого запис обривається.

Сторона захисту надала суду дослідження, проведене за заявою ОСОБА_1 поліграфологом ОСОБА_12 , яка є і психологом, і юристом за освітою. На дослідження було поставлено одне питання: «Чи вказують психофізіологічні реакції під експертного ОСОБА_1 на те, що у його пам`яті наявна будь-яка значуща інформація щодо подій, які відбулись 29.10.2024 за фактом причетності до вчинення ним домашнього насильства психологічного та економічного характеру у відношенні до ОСОБА_2 .?». І зроблено висновок, що інтерпретуючи зафіксовані психофізіологічні реакції ОСОБА_1 , чітко прослідковується лінія надання підекспертним правдивих відповідей щодо непричетності до вчинення ним домашнього насильства психологічного та економічного характеру 29.10.2024 у відношенні до ОСОБА_2 .

Однак, суд уважно ознайомився з цим висновком і питання, на які відповідав ОСОБА_1 , не були поділені за двома ймовірними подіями з ознаками насильства - зранку і увечері одного й того ж дня 29.10.2024. Суд зауважує, що ранкові події 29.10.2024 не розглядались і не оцінюються в цьому процесі, але має значення, що обидва учасники говорять саме про дві події, що зрештою вплинуло так на дослідження із застосуванням поліграфа, що його висновок не може бути взятий до уваги. Загалом із тих питань, які умовно можна виокремити як такі, що відносились до вечірніх події, то відповіді ОСОБА_1 на них поліграфологу були однакові: "не знаю". Але суду ОСОБА_1 давав показання значно раніше і тоді обставини пам`ятав краще - він не заперечував, що шарпав та лаявся з потерпілою, казав йти з дому, але не визнає, що це домашнє насильство, а вибудував версію, що в нього так був самозахист. Також є відеозапис частини події, що мала місце увечері і що підтверджують позицію потерпілої: ОСОБА_1 лаявся, силоміць хапав її з крісла і виганяв з будинку, застосовуючи свою очевидну фізичну перевагу в парі, при чому на очах дитини. А це якраз і є психологічне та економічне насильство в розумінні п.3, 4, 14 ч.1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Також у висновку зафіксовано неправдива відповідь на питання, що ОСОБА_1 "не знає", чи в спілкуванні з дружиною ОСОБА_13 говорив, що може вдарити її по голові. Тож, хоч висновок поліграфолога не відповідає фактичним обставинам вечірніх подій 29.10.2024, але відповіді ОСОБА_1 , який з плином часу, враховуючи його фізичний стан і здатність психіки витискати неприємні події з пам`яті людини - загалом не суперечать доказам у цій справі. Те, що він не пам`ятає подій домашнього насильство або не сприймає їх як домашнє насильство над жінкою, не означає, що він не є кривдником.

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, що підтверджується сукупністю зібраних і досліджених судом доказів і має понести заслужену адміністративну відповідальність.

Тому проаналізувавши покази потерпілої, свідків, суд переконався, що ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство над потерпілою як психологічне так і економічне. Користуючись своєю фізичною перевагою над дружиною намагався виштовхати її з будинку в присутності неповнолітньої дитини, повторюючи, висловлювався нецензурними словами.

При призначенні адмінстягнення, беру до уваги особу ОСОБА_1 , який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, надзвичайно грубий характер правопорушення, його стан здоров`я, що підтверджуєтсья медичними даними, пом`якшуючих відповідальність обставин не встановлено, оскільки щире каяття відсутнє, обтяжуючих вину обставин також встановлено.

Враховуючи викладене, належний виховний вплив на ОСОБА_1 справить стягнення у виді максимального штрафу згідно санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а також він повинен сплатити судовий збір відповідно ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст. 283 - 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і застосувати стягнення у виді штрафу, розміром 340 (триста сорок) гривень, що підлягає сплаті за реквізитами: отримувач: ГУК у Рівн.обл/Дубен.міс.отг/21081100, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: UA0017509, кодкласифікації доходів бюджету: 21081100.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії постанови правопорушнику, сума штрафу відповідно до ч. 2ст. 308 КУпАП буде стягнута в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на наступні реквізити: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня винесення до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненській області.

Суддя Жуковська О.Ю.