ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/671/24 Номер провадження 33/814/1259/24Головуючий у 1-й інстанції Хоменко Д. Є. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі адвоката Понятенко А.Й., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарго захисника ОСОБА_1 - адвоката Понятенко Алли Йосипівни на постанову Чутівського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Чутівського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 20.05.2024 о 09 год 18 хв водій в с. Зеленківка по вул. Дружби Полтавського району Полтавської області, керував колісним трактором МТЗ 821.26, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення координації рухів; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 - адвокат Понятенко А.Й. подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Чутівського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2024 року, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що працівниками поліції не було вказано причину зупинку, тобто працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з виявленням

Крім того, посилається на те, що встановлення ознак стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , як водія, взагалі не проводилось, як самими поліцейськими, так і в присутності свідків, а тому були відсутні підстави проходження огляду на стан сп`яніння.

Стверджує, що працівниками поліції був порушений порядок при здійсненні огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, направлення на огляд та оформлення його результатів (складання протоколу до вручення направлення на огляд, складання ще одного направлення, та додавання його до матеріалів справи) визначений статтею 266 КУпАП та підзаконними нормативними актами.

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що постановою Полтавського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року була повернута апеляційна скарга, що захисником Понятенко А.Й. було повторно подано апеляційну скаргу з підтвердженням надання правничої допомоги Кудрику В.М. (завіреної копії або витягу з договору про надання правничої допомоги).

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасника справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.05.2024 о 09 год 18 хв водій ОСОБА_1 в с. Зеленківка по вул. Дружби Полтавського району Полтавської області, керував колісним трактором МТЗ 821.26, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення координації рухів; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що зазначене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №337738 від 29.05.2024, матеріалами відеозапису з боді - камери поліцейського; направленням на огляд водія з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України.

Доводи апелянта про те, що встановлення ознак стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , як водія, взагалі не проводилось, як самими поліцейськими, так і в присутності свідків, а тому були відсутні підстави проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд відхиляє дані доводи, виходячи з наступного.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису, вбачається, що працівниками поліції був зупинений колісний трактор МТЗ 821.26, д.н.з. НОМЕР_1 , працівниками поліції було перевірено та встановлено, що транспортним засобом керував ОСОБА_1 (хронологічний відрізок 09:18:40 - триває далі) та зазначено, що останнього зупинено у зв`язку з тим, що розмір габаритів с/г транспорту перевищує 2.60 метрів, в ході спілкування працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі, однак ОСОБА_1 - відмовився (хронологічний відрізок 09:21:57) працівниками поліції повторно роз`яснено підстави зупинки, пропонують повторно пройти огляд, ОСОБА_1 - відмовився (09:22:30 - триває далі) в подальшому працівниками поліції було роз`яснено права та обов`язки ОСОБА_1 та складено протокол про адміністративне правопорушення.

Щодо доводу апеляційної скарг, що працівниками поліції був порушений порядок при здійсненні огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, направлення на огляд та оформлення його результатів (складання протоколу до вручення направлення на огляд, складання ще одного направлення, та додавання його до матеріалів справи) визначений статтею 266 КУпАП та підзаконними нормативними актами, суд відхиляє даний довід, так як, посилання апелянта на те, що працівниками поліції порушено процедуру проведення огляду не підтверджуються ані жодними матеріалами справи, ані матеріалами, доданими до апеляційної скарги.

Щодо інших доводів, апеляційний суд не бере до уваги, так як зазначені порушення в доводах апеляційної скарги не є суттєвим та жодним чином не вплинуло на правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того вина ОСОБА_1 підтверджується іншими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №337738,відповідно до якого вбачається, що в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 травня 2024 року, рапортом працівників поліції, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №462609 від 29.05.2024 року та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Понятенко А.Й. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Чутівського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2024 року - задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Понятенко Аллі Йосипівні строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Понятенко Алли Йосипівни - залишити без задоволення.

Постанову судді Чутівського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин