П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Федоренко Т.І., ознайомившись з протоколом про порушення митних правил №0901/50000/24 від 06.09.2024 року, який надійшов з Одеської митниці Держмитслужби у відношенні громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої секретарем-референтом у Миколаївський єврейський релігійній громаді «Синагога», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0901/50000/24 від 06.09.2024 року встановлено, що 06.09.2024 9:19 год. в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску „Старокозаче-Тудора ВМО №3 митного поста „Білгород-Дністровський Одеської митниці в напрямку з Молдови до України, прямував легковий транспортним засобом з номерними знаками НОМЕР_1 MERSEDES-BENZ VIANO НОМЕР_2 , під керуванням громадянки України ОСОБА_2 паспорт НОМЕР_3 та громадянка України ОСОБА_1 в якості пасажира.

Під час здійснення митного контролю громадянки України ОСОБА_1 ., в чемодані з особистими речами було виявлено: 100 шт. медичного препарату «DEXAMOL sinus», який згідно наявного маркування на упаковці містить у своєму складі речовину «Pseudoephedrine HCI», 25 mg. у кожному.

Виявлені препарати переміщувались без ознак приховування та їх виявлення не було ускладнене у будь-якій спосіб. Зазначені речовини віднесені до таблиці ІV, списку 1 (Прекурсори, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю) Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженому Постановою КМУ від 06.05.2000 № 770 зі змінами. Вказані препарати громадянка України ОСОБА_1 не задекларувала письмово та не заявила під час усного опитування. Документи, які б містили інформацію про захворювання, рецептурні призначення лікаря, інші дозвільні документи для перевезення вказаних препаратів у громадянки України ОСОБА_1 на момент перетину митного кордону, були відсутні.

Статтею 365 Митного кодексу України від 13.03.2013 № 4495-VI (далі МК України) передбачено, що громадяни за умови дотримання вимог МК України та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.196 МК України не можуть бути пропущені через митний кордон України товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено законом.

Відповідно до ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до протоколу на думку митного органу громадянка України ОСОБА_1 своїми діями здійснила недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 3 статті 471 Митного кодексу України.

На підставі вказаних обставин посадовою особою митниці було складено протокол, за ознаками порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 471 МК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 3 ст.471 МК України передбачено відповідальність за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 196 МК України не можуть бузи пропущені через митний кордон України товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено законом.

Відповідно до ч.1 ст.197 МК України у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України.

Згідно ст. 26 Закону України від 15.02.1995, № 60/95-ВР "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" фізичні особи мають право перевозити наркотичні засоби і психотропні речовини, придбані за призначенням лікаря, за наявності та на підставі рецепта, виданого закладом охорони здоров`я відповідно до вимог статей 27 і 28 цього Закону.

У той же час вимогами ч.1 ст.305 КК України передбачено відповідальність за контрабанду наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів або фальсифікованих лікарських засобів, тобто їх переміщення через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до митного Кодексу України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.458 МК України адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим кодексом, наступає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

У відповідності до положень ст.253 КУпАП, якщо при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору, органу дізнання або досудового слідства.

При цьому закон не вимагає, щоб на момент направлення матеріалів прокурору суд з достовірністю встановив усі елементи складу злочину, для ініціювання питання про проведення досудового слідства достатньо наявності в діях особи, яка притягається до відповідальності, ознак кримінально-караного діяння.

Зважаючи на викладене, матеріали у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.471 МК України підлягають передачі прокурору для вирішення питання про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та організації проведення досудового розслідування у передбачений КПК України спосіб.

Направляючи справу прокурору для проведення досудового розслідування, суд заздалегідь не вирішує питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, а також про правову кваліфікацію її дій, оскільки з`ясування всіх обставин у справі, зокрема щодо наявності умислу, вини, причинно-наслідкового зв`язку та надання правильної кваліфікації дій можливо лише на підставі оцінки доказів, які можуть бути отримані процесуальним шляхом в ході проведення досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч.2 ст.284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при передачі матеріалів прокурору, органу досудового розслідування.

Таким чином, аналізуючи наведені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні підстави для закриття провадження по справі, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, та направлення матеріалів справи до Малиновської окружної прокуратури м.Одеса для організації перевірки та прийняття рішення відповідно до ст.214 КПК України.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 2 ст. 458 МК України, ст.ст. 247, 253, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, направити до Малиновської окружної прокуратури м.Одеса для організації перевірки та прийняття рішення відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.471 МК України - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом встановленого законом строку з дня її винесення.

Суддя Т.І. Федоренко