ЄУН №337/4127/19
Провадження №3-в/337/41/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року

Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Салтан Л.Г., розглянувши подання начальника Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області Альони Черкез про вирішення питання про давність виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

11.12.2024 року начальник Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області Альона Черкез звернулась до суду з поданням про вирішення питання про давність виконання постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2019 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 183-1 КУпАП, якою на останню накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Подання мотивоване тим, що 26.12.2019 на адресу Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області надійшла на виконання постанова Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2019 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 183-1 КУпАП, якою на останню накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

04.02.2020 гр. ОСОБА_1 ознайомлена з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення, але направлення до комунального підприємства для відбування суспільно корисних робіт правопорушниці не було видано, так як вона повідомила, що вагітна.

У зв?язку із тим, що факт вагітності не підтвердився, 30.09.2020 порушниці видано направлення на КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, відповідно якого вона повинна була приступити до відбування суспільно корисних робіт не пізніше 05.10.2020, але відповідно інформації, наданої 08.10.2020 КП «Запоріжремсервіс», ОСОБА_1 з отриманим направленням для відпрацювання суспільно корисних робіт на підприємство не зверталася.

За фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ст. 183-2 КУпАП, а саме: неприбуття без поважних причин до місця виконання суспільно корисних робіт протягом двох днів з дати, визначеної у направленні, відносно ОСОБА_1 23.10.2020 був складений протокол про адміністративне правопорушення, який був направлений до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Того ж дня ОСОБА_1 видано повторне направлення до КП «Запоріжремсервіс», відповідно якого вона повинна була приступити до відбування стягнення не пізніше 27.10.2020. Правопорушниця звернулась до вказаного підприємства, однак в прийнятті на роботу їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю у неї паспорта та ідентифікаційного коду.

У наданому 02.12.2020 письмовому поясненні ОСОБА_1 повідомила, що на відновлення паспорту коштів в неї не має.

06.01.2021 Хортицьким РВ отримано постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУПА та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 2 доби.

Вивченням матеріалів особової справи встановлено, що 24.03.2021 гр. ОСОБА_1 була засуджена Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст.390-1 КК України та з урахуванням ч.1, ч.4 ст.70, ч. 1 ст.71 КК України їй призначено покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця обмеження волі. Вирок набрав законної сили 07.06.2021. Зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_2 на протязі 2019-2020 років скоювала крадіжки у супермаркетах та 21.04.2020 скоїла кримінальний проступок, передбачений ст.390-1 КК України.

Також вивченням матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_1 з 29.01.2021 перебувала під вартою в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» та з 03.07.2021 відбувала призначене судом покарання в Державній установі «Покровський виправний центр №79».

Працівниками Хортицького РВ 06.08.2021 та 18.07.2022 до виправного центру направлялись повідомлення для вручення ОСОБА_1 про необхідність явки до Хортицького РВ після звільнення з центру, з якими вона ознайомлювалась особисто під підпис, але після звільнення з виправного центру, а саме 21.09.2022 ОСОБА_1 до Хортицького РВ не з?явилась.

ОСОБА_1 неодноразово здійснювалися телефонні дзвінки на наявні в особовій справі номери телефонів, проте безрезультатно. Абонент був не в мережі, або на дзвінки не відповідав та в подальшому не перетелефонував. Крім того, працівники Хортицького РВ періодично відвідували порушницю за місцем проживання, але двері квартири ніхто не відчиняв.

24.05.2023 правопорушниця зателефонувала до Хортицького РВ та повідомила, що перебуває за місцем свого мешкання та готова приступити до відбування суспільно корисних робіт. Однак, ОСОБА_1 було повідомлено, що згідно інформації, отриманої від КП «Запоріжремсервіс», на підставі Указу президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» прийом порушників для відбування суспільно корисних робіт був припинений до особового розпорядження.

09.11.2023 рішенням №638 Запорізької міської ради було затверджено новий перелік об?єктів та видів робіт для відбування адміністративного стягнення у вигляді оплачуваних суспільно корисних робіт у 2023-2024 роках на території Запорізької міської територіальної громади.

Починаючи з грудня 2023 року правопорушниця ОСОБА_1 на зв`язок не виходить, телефон вимкнений, за адресою місця проживання відсутня. За даними Державного реєстру актів цивільного стану актовий запис про смерть порушниці відсутній. Відповідно даних УІА ГУНІ в Запорізькій області ОСОБА_1 нового кримінального правопорушення не вчинила.

Станом на 06.12.2024 гр. ОСОБА_1 стягнення у виді суспільно корисних робіт не відбула.

Відповідно до 4.4 ст.80 КК України, «перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину». Зі змісту вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.03.2021 вбачається, що вказана особа вчинила останній злочин 31.01.2020, з дня вчинення якого минуло більше ніж два роки, тому необхідно застосувати щодо неї подібні правовідносини, які передбачені у п.1 ч.1 та ч.4 ст.80 КК України, і звільнити її від відбування даного адміністративного стягнення на підставі закінчення строку давності виконання.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про розгляд подання повідомлений належним чином.

Дослідивши подання, особову справу та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт строком на 120 годин.

26.12.2019 постанова надійшла на виконання до Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області.

04.02.2020 гр. ОСОБА_1 ознайомлена з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення, але направлення до комунального підприємства для відбування суспільно корисних робіт правопорушниці не було видано, так як вона повідомила, що вагітна.

У зв`язку із тим, що факт вагітності не підтвердився, 30.09.2020 порушниці видано направлення на КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, відповідно якого вона повинна була приступити до відбування суспільно корисних робіт не пізніше 05.10.2020, але відповідно інформації, наданої 08.10.2020 КП «Запоріжремсервіс», ОСОБА_1 з отриманим направленням для відпрацювання суспільно корисних робіт на підприємство не зверталася.

За фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ст. 183-2 КУпАП, а саме: неприбуття без поважних причин до місця виконання суспільно корисних робіт протягом двох днів з дати, визначеної у направленні, відносно ОСОБА_1 23.10.2020 був складений протокол про адміністративне правопорушення, який був направлений до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Того ж дня ОСОБА_1 видано повторне направлення до КП «Запоріжремсервіс», відповідно якого вона повинна була приступити до відбування стягнення не пізніше 27.10.2020. Правопорушниця звернулась до вказаного підприємства, однак в прийнятті на роботу їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю у неї паспорта та ідентифікаційного коду.

У наданому 02.12.2020 письмовому поясненні ОСОБА_1 повідомила, що на відновлення паспорту коштів в неї не має.

06.01.2021 Хортицьким РВ отримано постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУПА та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 2 доби.

Вивченням матеріалів особової справи встановлено, що 24.03.2021 гр. ОСОБА_1 була засуджена Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст.390-1 КК України та з урахуванням ч.1, 4.4 ст.70, ч. 1 ст.71 КК України їй призначено покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця обмеження волі. Вирок набрав законної сили 07.06.2021. Зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_2 на протязі 2019-2020 років скоювала крадіжки у супермаркетах та 21.04.2020 скоїла кримінальний проступок, передбачений ст.390-1 КК України.

Також вивченням матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_1 з 29.01.2021 перебувала під вартою в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» та з 03.07.2021 відбувала призначене судом покарання в Державній установі «Покровський виправний центр №79».

Працівниками Хортицького РВ 06.08.2021 та 18.07.2022 до виправного центру направлялись повідомлення для вручення ОСОБА_1 про необхідність явки до Хортицького РВ після звільнення з центру, з якими вона ознайомлювалась особисто під підпис, але після звільнення з виправного центру, а саме 21.09.2022 ОСОБА_1 до Хортицького РВ не з`явилась.

З подання вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово здійснювалися телефонні дзвінки на наявні в особовій справі номери телефонів, проте безрезультатно. Абонент був не в мережі, або на дзвінки не відповідав та в подальшому не перетелефонував. Крім того, працівники Хортицького РВ періодично відвідували порушницю за місцем проживання, але двері квартири ніхто не відчиняв.

24.05.2023 правопорушниця зателефонувала до Хортицького РВ та повідомила, що перебуває за місцем свого мешкання та готова приступити до відбування суспільно корисних робіт. Однак, ОСОБА_1 було повідомлено, що згідно інформації, отриманої від КП «Запоріжремсервіс», на підставі Указу президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» прийом порушників для відбування суспільно корисних робіт був припинений до особового розпорядження. Починаючи з грудня 2023 року правопорушниця ОСОБА_1 на зв`язок не виходить, телефон вимкнений, за адресою місця проживання відсутня. За даними Державного реєстру актів цивільного стану актовий запис про смерть порушниці відсутній. Відповідно даних УІА ГУНІ в Запорізькій області ОСОБА_1 нового кримінального правопорушення не вчинила.

09.11.2023 рішенням №638 Запорізької міської ради було затверджено новий перелік об`єктів та видів робіт для відбування адміністративного стягнення у вигляді оплачуваних суспільно корисних робіт у 2023-2024 роках на території Запорізької міської територіальної громади.

Станом на 06.12.2024 гр. ОСОБА_1 стягнення у виді суспільно корисних робіт не відбула.

Викладене свідчить про наявність підстав, що унеможливлюють виконання постанови суду.

Усі питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідно до статті 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вирішуються судом, який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України Про міжнародні договори України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як кримінальні у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення КУпАП, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Натомість, дані строки, передбачені в КК України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ Звільнення від покарання та його відбування і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Дослідивши матеріали подання, проаналізувавши доводи, встановлено, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 не виконана з об`єктивних причин, з часу набрання законної сили постановою суду про призначення адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт минуло більше ніж два роки.

На підставі викладеного, виходячи з неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 відповідно до ст. 304 КУпАП, її слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.283-284, 294, 304 КУпАП, суд,-

постановив:

Подання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за ст. 183-1 КУпАП, накладеного постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2019 року у справі № 337/4127/19, у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Л.Г. Салтан