Номер провадження: 33/813/2942/24
Головуючий у першій інстанції Чорнуха Ю.В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Байло Євген Сергійович на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2024 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. Також з ОСОБА_2 стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 грн.

22 листопада 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Байло Є.С. звернувся до суду із апеляційною скаргою на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2024 року та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови суду.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначено, що копію постанови Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2024 року ОСОБА_1 та його представник не отримували, про її наявність вони дізнались з Єдиного державного реєстру судових рішень, перевіряючи стан розгляду справи. 24 жовтня 2024 року до суду направлено заяву про видачу копії повного тексту постанови, та 30 жовтня 2024 року на електронну пошту представника надійшла така копія. 05 листопада 2024 року було вперше подано апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2024 року, однак постановою Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2024 року апеляційну скаргу повернуто у зв`язку із відсутністю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. На підставі вищевикладених обставин ОСОБА_1 повторно звертається до суду із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У зв`язку із вищевикладеним ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Байло Є.С. просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2024 року та поновити процесуальний строк.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу подано із пропуском строку, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумний інтервал часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Мельник проти України», норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Також, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.

З матеріалів справи встановлено, що 17 липня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №113939 від 01.07.2024, із доданими матеріалами (а.с. 5).

Також встановлено, що ОСОБА_1 та його адвокат Байло Є.С. були присутні в судовому засіданні, яке було призначено на 14 серпня 2024 року (а.с. 7, 55).

ОСОБА_1 та його адвокат Байло Є.С. були повідомлені про розгляд справи на 10 вересня 2024 року, про що особисто розписались (а.с. 10-12).

10 вересня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси розглянув дану справу та постановив постанову, якою визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, вказав, що особа, яка притягається до відповідальності та потерпілий в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 55-59).

Апеляційним судом також встановлено, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2024 року, надіслана судом до реєстру 11 вересня 2024 року, та 13 вересня 2024 року забезпечено надання загального доступу.

При цьому, вперше із апеляційною скаргою на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Байло Є.С. звернувся лише 06 листопада 2024 року.

На підставі вищевикладених обставин, апеляційний суд вважає, що достовірно знаючи про судове засідання, призначене на 10 вересня 2024 року в Приморському районному суді м. Одеси, ОСОБА_1 та його адвокат Байло Є.С. розпорядились правами на власний розсуд та півтора місяця не цікавились результатом розгляду даної справи, не вживали заходів, щоб дізнатися про стан відомого судового провадження, та жодним чином не реалізовували право на доступ до судового рішення та оскарження його в апеляційному порядку, у визначений вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП строк, хоча мали таку можливість.

Законом передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Така позиція законодавця обґрунтована тим, щоб стимулювати особу сумлінно та своєчасно реалізовувати процесуальні права та належним чином виконувати обов`язки, покладені на неї законом.

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Вирішуючи питання щодо поважності пропуску строку на оскарження, апеляційний суд враховує правовий висновок Верховного Суду України викладений в ухвалі по справі №5-45кз17 від 24 лютого 2017 року, відповідно до якого несвоєчасне отримання копії судового рішення саме по собі не може бути визнано поважною причиною пропуску строку. Визнати поважною причиною можливо лише в сукупності з іншими обставинами, обумовленими поважністю, з огляду на які цей строк було пропущено. Особа має також можливість реалізувати своє право на доступ до судових рішень через Єдиний державний реєстр судових рішень шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

ОСОБА_1 зобов`язаний був цікавитись інформацією про рух адміністративної справи учасником якої він є, та про наявність якої йому було достовірно відомо, проте, останній знехтував своїми процесуальними правами й обов`язками, та ухилився від отримання інформації про стан справи про адміністративне правопорушення.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, та добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Доступ до суду як складова права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута. Кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Байло Є.С. подав апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2024 року, та враховуючи, що несвоєчасне отримання копії судового рішення саме по собі не може бути визнано поважною причиною пропуску строку, апеляційний суд приходить до висновку, що в клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Байло Євген Сергійович про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2024 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Байло Євген Сергійович на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2024 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький