Справа № 473/3034/24
Провадження № 33/812/563/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ліпатова Сергія Володимировича, на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 травня 2024 року серії ААД № 818143 30 травня 2024 року о 14:16 год. в м. Вознесенськ по вул. Героїв України,6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою ALKOTESTER DRAGER та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ліпатов С.В. - подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, просили її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначали, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом вини ОСОБА_1 . У протоколі суть правопорушення сформульована незрозуміло, не зазначено, який порядок проходження такого огляду було запропоновано водієві та відповідно який саме результат застосовано при встановленні факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння до ОСОБА_1 (на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічних засобів, чи в лікарні за результатами токсилогічного дослідження). У протоколі не зазначені конкретні дії правопорушника, які б підпадали б під об`єктивну сторону та мали ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В графі «до протоколу додаються» не вказано всі додатки, а вказано лише про відео з нагрудної камери і направлення, при цьому не зазначено яким чином та в який спосіб долучено вказані докази, що порушує вимоги Інструкції з оформлення матеріалів провадження. В направленні на медичний огляд відсутній підпис ОСОБА_1 , а тому не зрозуміло чи вручалося дане направлення ОСОБА_1 . Також ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені в самому протоколі та у направленні на медичне освідування різняться. На диску, що доданий до протоколу містяться відеофайли, на яких зафіксовано, що поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою ALKOTESTER DRAGER та вказано підстави для цього, від такої пропозиції ОСОБА_1 відмовився, при цьому намагався дізнатися про причину зупинки транспортного засобу та ознайомитися з доказами вчинення ним адміністративного правопорушення. Разом із тим на відео не зафіксована процедура видачі направлення на медичний огляд, тоді як у матеріалах справи наявне вказане направлення. Також матеріали справи не вказують, що ОСОБА_1 допустив порушення правил дорожнього руху України, за які б його слід було зупинити, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції він не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належним та допустимими доказами вини у вчиненні правопорушення, що узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 15 березня 2019 року у справі №686/11314/17. Також апелянти вказували, що долучені до протоколу матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, а отже копії зазначених матеріалів повинні бути засвідчені електронним цифровим підписом або надані суду в оригіналі, проте уповноваженою особою цього порядку не дотримано, а тому наявний у справі відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки містить істотні недоліки, дані відображені в ньому не можуть сприйматися судом як належні і допустимі докази обставин адміністративного правопорушення, оскільки викликають обґрунтовані сумніви, які відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

В судове засідання до суду апеляційної інстанції 03 грудня 2024 року належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ліпатов С.В. - не з`явились. Призначене на 03 грудня 2024 року судове засідання було відкладено за клопотанням захисника Ліпатова С.В., яке було мотивоване його зайнятістю у іншій справі та перебуванням ОСОБА_1 у відрядженні за межами Миколаївської області.

В дане судове засідання належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ліпатов С.В. також не з`явились. Від захисника Ліпатова С.В. знову надійшло клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю у іншій справі та перебуванням ОСОБА_1 у відрядженні за межами Миколаївської області.

Приписами частини шостої статті 294 КУпАП встановлено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

ОСОБА_1 та його захисником при заявлені клопотань про відкладення судових засідань, призначених як на 03 грудня 2024 року, так і 11 грудня 2024 року, не було надано жодних доказів на підтвердження обставин, якими ці клопотання мотивовані.

За такого, відсутні підстави вважати неявку ОСОБА_1 та його захисника Ліпатова С.В. в дане судове засідання з поважних причин.

З огляду на наведене та положення ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, процесуальну поведінку апелянтів, вважає за можливе відмовити у задоволенні клопотання про відкладення судового засідання та розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - та його захисника.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що суд першої інстанції наведених вище вимог законодавства дотримався.

Згідно з ч. 1 ст. 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. №3353-XII встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачений обов`язок учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.п."а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція).

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 травня 2024 року серії ААД № 818143 30 травня 2024 року о 14:16 год. в м. Вознесенськ по вул. Героїв України,6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою ALKOTESTER DRAGER та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с. 1).

До протоколу додано відео з нагрудної камери та направлення.

Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 . В поясненнях по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що він не винний.

Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння зафіксований проведеною працівниками поліції відеозйомкою на нагрудний відеореєстратор.

Так, відеозйомкою, проведеною на боді-камеру, підтверджується, що працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі, від чого той відмовився (відео 14:20:27-14:22:20; 14:27:18 -14:27:25).

Отже дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмовою ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння спростовуються зібраними у справі доказами.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам чинного законодавства. Так вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також з урахуванням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення відображає всі істотні ознаки складу правопорушення, за яке ОСОБА_1 , притягається до адміністративної відповідальності.

Що стосується посилань апеляційної скарги про безпідставність зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 то такі не можуть бути прийняті до уваги, оскільки правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Крім того, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, поліцейський належним чином інформував скаржника про причину зупинки, а саме було повідомлено що його зупинили за порушення Правил дорожнього руху, а саме за те, що виїзжаючи з прилеглої території, він не ввімкнув покажчик повороту ліворуч (відео: 14:17:33 14:17:46). Посилання апелянта на правові висновки Верховного Суду в постанові від 15 березня 2019 року по справі № 686/11314/17 апеляційний суд відхиляє як нерелевантні, оскільки стосуються саме оскарження дій поліцейського в порядку адміністративного судочинства, а не наявності чи відсутності підстав для встановлення вини особи в справі про адміністративне правопорушення.

З приводу доводів, що в порушення п. 9 розділу 2 Інструкції № 1376 поліцейський не вказав у протоколі на які докази він посилається та які конкретно докази долучені до адмінматеріалів, то таке спростовується змістом протоколу ААД № 818143 від 30 травня 2024 року в якому зазначено, що до протоколу додається відео з нагрудної камери та направлення.

Посилання апеляційної скарги на те, що долучені до протоколу матеріали справи на оптичному диску є неналежним доказом, так як не засвідчені електронним цифровим підписом уповноваженої на те особи не заслуговують на увагу.

Норми законодавства про адміністративні правопорушення (КУпАП) не містять вимог щодо порядку подання електронних доказів, а тому обставини справи мають доводитись за загальними вимогами щодо доказів (стаття 251 КУпАП).

Відеозаписи, які долучені до протоколів про адміністративні правопорушення у справі, сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містять ознак фальсифікації та фабрикації та є належним доказом у розумінні ст. 251 КУпАП. Вказана відеозйомка здійснювалась працівниками поліції нагрудною камерою на законних підставах у відповідності до вимог статті 40 Закону України "Про Національну поліцію".

З приводу доводів щодо розбіжностей в зазначенні ознак сп`яніння у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкоголю, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відсутності підпису ОСОБА_1 у цьому направленні, то викладене не впливає на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На переконання апеляційного суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

За такого немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просять апелянти.

З огляду на викладене, прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ліпатова Сергія Володимировича - залишити без задоволення.

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць