справа № 361/7892/24
провадження № 3/361/3950/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Анікушин В.М., за участю адвоката Сімутіна Р.В., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від інспектора сектору адміністративної практики Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Максимовича Поліського району Київської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

в с т а н о в и в:

04 серпня 2024 року, о 00 годині 10 хвилини, поблизу будинку № 2-Б по вулиці Чорних Запорожців в місті Броварах Київської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault Kangoo», н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає дійсності). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія за допомогою газоаналізатора Drager 6820 прилад ARLJ 0455, тест № 1130, результат 0,84 ‰. Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано на нагрудну бодікамеру № 19. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину не визнав, стверджував, що 04 серпня 2024 року, близько 00 годин 10 хвилин, поблизу будинку № 2-Б по вулиці Чорних Запорожців в місті Броварах Київської області керував автомобілем марки «Renault Kangoo», н.з. НОМЕР_2 тверезим, з результатом проведеного за допомогою газоаналізатора Drager огляду на стан алкогольного сп`яніння не погодився, про що здійснив відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення. Права під час оформлення адміністративного матеріалу поліцейськими йому не роз`яснювалися.

Адвокат Сімутін Р.В. просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. Вважав, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , проведений працівниками поліції з порушенням встановленого Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, а відтак його результати є недійсними. Поліцейськими без оголошення ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , які б були підставою для проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, одразу запропоновано пройти огляд на місці за допомогою газоаналізатора, на його думку, ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені у протоколі є штучними та упередженими. Оскільки у ОСОБА_1 відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, визначені у п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України № 1413/27858 від 11 листопада 2015 року, законних підстав для проведення такого огляду у поліцейських не було. Крім того, ОСОБА_1 заперечував керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з результатом огляду був не згоден, про що зазначив у протоколі. Незважаючи на не згоду з результатом огляду, працівники поліції виписали направлення на огляд ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, проте до закладу охорони здоров`я останнього не доставили, чим порушили порядок направлення особи для проведення огляду на стан сп`яніння, визначений у відповідних нормативно-правових актах. Матеріали справи не містять відомостей про те, що після незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду, йому пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Крім того, звертав увагу суду на те, що в матеріалах справи містяться розбіжності щодо часу вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення. Так, згідно з відеозаписом обставин оформлення адміністративного матеріалу огляд на стан сп`яніння проводився о 00 годин 09 хвилин, а згідно з роздруківкою тестування на приладі, огляд проводився о 00 годин 24 хвилини, отже роздруківка з результатами огляду не може вважатися належним та допустимим доказом. Вина особи може доводитися лише належними та допустимими доказами. Відповідно до презумпції невинуватості, унормованої у статті 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, всі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи ,яка притягається до адміністративної відповідальності, думку адвоката Сімутіна Р.В., оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Зі змісту частини першої статті 266 КУпАП, оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Відповідно до пункту 2 Розділу І «Загальні положення» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.9 А ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 286395 від 04 серпня 2024 року, результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння 0,84 ‰ тесту № 1130, проведеного за допомогою алкотесту Drager Alkotest 6820 прилад ARLJ 0455, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням до закладу охорони здоров`я, згідно з яким ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, відеозаписом обставин складання адміністартивного матеріалу, з якого вбачається, що працівниками поліції запропоновано водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що останній категорично відмовився, пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору згоду надав, результат огляду, проведеного за допомогою газоаналізатора, після проходження огляду ОСОБА_1 не заперечувався, лише після складання адміністративного матеріалу поліцейськими, під час ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення, останній повідомив про свою незгоду, проте з чим саме він не згоден, не уточнював. Зважаючи, на такі обставини, а також те, що ОСОБА_1 не заперечувався факт керування за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, незначні розбіжності у часі, на які звертав увагу адвокат Сімутін Р.В., на переконання суду, не дають підстав вважати роздруківку з результатами огляду недопустимим доказом. Твердження про нероз`яснення прав ОСОБА_1 поліцейськими під час оформлення адміністративного матеріалу спростовується його підписом, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 286395 від 04 серпня 2024 року у графі про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Відтак, твердження захисника щодо порушення порядку проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння є необґрунтованими

Суд визнає зазначені докази належними та допустимими, такими, що зібрані у законний спосіб, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог статті 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України

№ 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України № 1413/27858 від 11 листопада 2015 року.

Відтак, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення судом не встановлено.

Враховуючи наведене, в діях ОСОБА_1 вбачається наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а тому на неї слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на один рік.

Водночас відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп., сплату якого передбачено пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір». Підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору не встановлено.

Керуючись пунктами 2, 5 статті 24, статтями 27, 30, 221, 283-285 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць, що становить 605 грн 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання законної сили.

Суддя В.М. Анікушин