Справа № 375/2119/24
Провадження № 3/375/1348/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року селище Рокитне Білоцерківського району Київської області

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Антипенко В.П.., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від батальйону № 2 полку ПП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2024 о 21 годині 20 хвилин по вул. Ігоря Зінича в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області, водій ОСОБА_1 керував електровелосипедом, який обладнаний електродвигуном, по дорозі загального користування, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пп «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України, (далі ПДР), та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки СМС-повідомленням на номер телефону, який він вказав у заяві на отримання судових повісток в електронному вигляді, колопотаня про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Заліський Б. С., подав до суду клопотання, у якому просив закрити справу у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення.

Своє клопотання захисник обгрунтував тим, що у даному випадку позивач повністю заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, так як він не є суб`єктом вчинення вкачаного правопорушення, оскільки транспортний засіб, а саме електровелосипед марки «MINAKO Monster», яким він керував, не є механічним транспортним засобом і не підлягає державній реєстрації, адже має потужність двигуна менше ніж 4 кВт, також має педалі, за допомогою яких мускульною силою людини приводиться в рух (що є ознакою велосипеда). Згідно інструкції користувача до вказаного електричного транспортного засобу, яку ОСОБА_1 отримав при купівлі, електричний транспортний засіб має потужність 600 W, максимальне навантаження 160 кг., ємність батареї 20 Ah, привід задній, вагу 42 кг. Оскільки електричний транспортний засіб (електровелосипед) марки «M1NAKO Monster» - це транспортний засіб, який за своїми технічними характеристиками не можна прирівнювати до мопедів або інших механічних транспортних засобів, сторона захисту вважає, що вимоги, які встановлені для водіїв механічних транспортних засобів, не можуть бути застосовані до водія вказаного електричного транспортного засобу.

В розумінні п.1.10 ПДР ОСОБА_1 в даному випадку не є також і водієм, оскільки чинне законодавство не вимагає для нього наявності посвідчення водія будь-якої категорії.

Враховуючи викладене, захисник вважає, що ОСОБА_1 у даному випадку не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху може нести виключно водій. В даному випадку ОСОБА_1 є велосипедистом, посвідченим водія якому не потрібне, який не є водієм, тому і заборони, що стосуються водія, передбачені п.2.9 ПДР, щодо нього не стосуються.

Жоден з наявних в Україні чинних нормативних документів не містить обов`язку мати посвідчення водія на право керування елсктровелосипедом.

Враховуючи викладене, факт порушення п.2.9 «а» ПДР ОСОБА_1 відсутній, а оскільки відсутнє порушення норми закону, відсутня і відповідальність.

Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються:

протоколом про адміністративне правопорушення;

поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 179253 від 21.11.2024, 21.11.2024, о 21 годині 20 хвилин по вул. Ігоря Зінича в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області, водій ОСОБА_1 керував електровелосипедом, за допомогою електродвигуна, по дорозі загального користування, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря № 179 від 21.11.2024. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку в Рокитнянській багатопрофільній лікарні у лікаря нарколога.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння рук. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився.

Відповідно до висновку № 179 від 21.11.2024, виданого КНП «Рокитнянська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проведено 21.11.2024 о 23.00 год.

Факт ркерування транспортним засобом підтверджується також даними файлів зафіксованими із застосуванням нагрудної камери патрульного поліцейського, та записаною копією на СD-диск 1/3 у файлі clip-0 з 22.15 год запису за місцевим часом, о 22.32 зафіксовано згоду ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Адміністративним правопорушенням, в розумінні частини першої статті 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналізуючи у сукупності порядок дій працівника поліції під час оформлення матеріалів при виявленні у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та проведення огляду правопорушника на стан сп`яніння, приходжудо висновку, що працівником поліції дотримано процедуру встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Щодо заперечень захисника, суд зазначає таке.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, зокрема, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, законом визначено суб`єктом казаного адміністративного правопорушення не водія, як зазначає захисник, а особу.

Тобто суб`єкт цього адміністративного правопорушення є загальним, (особа, яка досягла на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку), а не спеціальним, (водій).

Ця позиція підтверджується також і змістом санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка розділяє відповідальність водіїв та інших осіб.

Електровелосипед, яким керував ОСОБА_1 є транспортним засобом велосипедом, відповідно до п.1.10 ПДР.

Суддя звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає заборону керувати всіма транспортними засобами, а не лише механічними, як зазначає захисник.

Захисник вказував також на те, що вимоги пункту 2.9 «а» ПДР поширюються на водіїв, а не на велосипедистів, яким вважається ОСОБА_1 .

Розглядаючи заперечення у цій частині, суддя звертає увагу на таке.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Водночас, п. 6.7 ПДР передбачено, що велосипедисти повинні виконувати вимоги цих Правил, що стосуються водіїв або пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу.

Отже, ПДР у однаковій мірі забороняють і водіям, і велосипедистам керувати транспортними засобами у стані сп`яніння.

За таких обставин, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладені обставини та досліджені докази, вважаю, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, тобто, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Санкцією частини першої статті 130 КУпАП передбачено накладення стягнення на водіїв у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, а на інших осіб у виді штрафу.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні відомості про видачу ОСОБА_1 посвідчення водія, суддя дійшов висновку, що він в розумінні пункту 1.10 Правил дорожнього руху України не є водієм, та до нього не застосовується стягнення у виді позбавлення спеціального права.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП України, суддя не встановив.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП України, суддею не встановлено.

Враховуючи особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, наявність даних про те, що ОСОБА_1 не має посвідчення на право керування транспортними засобами, суддя вважає, що йому має бути призначене покарання в межах санкції, передбаченої ч.1ст.130 КУпАП України, а саме: у виді штрафу.

Згідно пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 280, 283, 284,294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Штраф підлягає стягненню на користь держави (рахунок отримувача: UA0010001; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; код класифікації доходів бюджету:21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Судовий збір підлягає стягненню в дохід держави (рахунок отримувача: UA 0026001; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя В. П. Антипенко

Дата набрання постановою законної сили "____"___________2024 р.

Строк пред`явлення постанови до виконання "____"________2024 р.