Справа № 541/3618/24
Номер провадження3/541/1308/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Морозовська О.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Миргородського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17 вересня 2024 року серія ААД № 775404, 17 вересня 2024 року о 15 год. 28 хв. в с. Хомутець по вул. Миру, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом Suzuki без д.н.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 подав до суду заяву, відповідно до якої свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП він не визнає з наступних підстав. За протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 775404 його звинувачено у тому, що 17.09.2024 року о 15 годині 28 хвилин в с. Хомутець по вул. Миру, 1 він керував мопедом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху України. При цьому на місці спілкування з поліцейськими лікаря не було, попри те, що він потребував медичної допомоги через травмування голови, а до відповідного медичного закладу він не доставлявся. Отже, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку він не відмовлявся. ОСОБА_1 стверджує, що 17 вересня 2024 року о 15 годині 28 хвилини по вулиці Миру в с. Хомутець він взагалі не керував жодним транспортним засобом і такий факт не підтверджується жодним відеозаписом із сімнадцяти відеофайлів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення. Стверджує, що в дійсності у вказаний день, приблизно, о 15 годині 15 хвилин в якості пасажира він знаходився на задньому сидінні не належного йому на праві власності скутера, в той час, коли його відвозили додому з місця відпочинку на його прохання. Під час руху по вулиці Миру в с. Хомутець, раптово перед ними вибіг кіт. При цьому водій скутера не впорався з керуванням, вони з`їхали з вулиці праворуч та впали. Як дізнався згодом, водій пішов шукати автомобіль, щоб доставити його з місця ДТП у лікарню. Про подію повідомив дружині ОСОБА_1 , а вона попросила односельця ОСОБА_2 доставити його додому на його автомобілі. ОСОБА_1 зазначає, що оскільки сильно забився головою та втратив свідомість, до тями прийшов, коли на місці ДТП з`явилися працівники поліції, які не вжили заходів до його госпіталізації чи надання фахової медичної допомоги. На місці пригоди у нього була розбита голова та обличчя, що супроводжувалося тривалою кровотечею, він періодично відчував запаморочення та нудоту. Саме в такому стані з ним спілкувалися працівники поліції та складали якісь документи. ОСОБА_1 вважає, що такий його стан взагалі не дозволяв особі, яка складала протокол та інші документи вчиняти з ним будь - які дії з імітацією їх під медичний огляд на стан сп`яніння, роз`яснення йому прав, якихось наслідків його бездіяльності, тощо. ОСОБА_1 стверджує, що факт керування саме ним транспортним засобом у конкретні день, час та місці, що дало би поліцейським підстави для висунення йому обвинувачень у порушенні ПДР України відсутній та в силу вимог ч. 2 ст. 252 КУпАП не доведений належними і допустимими доказами, які взагалі не долучені до протоколу про правопорушення. На його думку, відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські зупинили якийсь транспортний засіб під його керуванням чи будь-яким іншим способом самі безпосередньо виявили факт такого керування саме ним у зазначеному в постанові місці та час. Вищенаведене вказує на відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, зазначеного у відповідному протоколі, що в свою чергу вказує на відсутність події адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 вважає, що оскільки працівниками поліції не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ним таких положень Правил дорожнього руху України, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу, то всі наступні вимоги працівників поліції він не був зобов`язаний виконувати, а процесуальні документи, складені відносно нього, зважаючи на стан його здоров`я після травмування, не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ОСОБА_1 просив за результатами розгляду справи закрити провадження по ній щодо нього на підставі ст. 247 частини 1 пункту 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діянні події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 18-19).

В судове засідання ОСОБА_1 та захисник особи що притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Чернюк В.Д. не з`явилися. Захисник особи що притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Чернюк В.Д. подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність та відсутність його підзахисного. Просив провадження по справі закрити на підставі ст. 247 частини 1 пункту 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в діянні ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зважаючи на доводи, викладені у його заяві на адресу суду від 16 жовтня 2024 року (а.с. 29).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Згідно із ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За положеннями ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП особа, яка керує транспортним засобом підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п. 2 цієї Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. (п. 3 цієї Інструкції).

Відповідно до пунктів 2-6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Відповідно до п. 8 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, в редакції чинній на час вчинення адміністративного правопорушення, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Чинне законодавство, в тому числі й Правил дорожнього руху, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі».

Відповідно до відеозапису подій, що мали місце 17.09.2024 року, диск із яким наявний в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зафіксовано як ОСОБА_1 відмовився від проведення поліцейськими огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з використанням спеціального технічного засобу.

Разом з тим, на відеозаписі подій, що мали місце 17.09.2024 року, не зафіксовано, що саме ОСОБА_1 керував мопедом Suzuki без д.н.з.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 775404 від 17.09.2024 року працівниками Національної поліції додано відеозапис подій, які мали місце 17.09.2024 року. Однак вищевказаний відеозапис, не містить даних, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що після його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу йому пропонували пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Крім того, будь-яких інших доказів, які б підтверджували, що саме ОСОБА_1 керував мопедом Suzuki без д.н.з. і спростовували твердження ОСОБА_1 , що 17.09.2024 року автомобілем мопедом Suzuki без д.н.з. керувала інша особа суду не надано.

Однак незважаючи на це працівниками поліції був складений протокол про відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Отже, наданими суду доказами не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Вказані обставини викликають сумніви у винності ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що працівниками Національної поліції не було надано суду доказів належного встановлення обставин події.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява № 926/08), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. ст. 251 КУпАП).

Суд вважає, що працівниками поліції не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що справу стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд зазначає, що Законом України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись статтями 130, 221, 245, 247, 266, 268, 291, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. А. Морозовська