Справа № 466/477/24 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 33/811/1629/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

секретаря судового засідання Ластівки Т.М.,

з участю захисника адвоката Буженка Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою захисника Буженка Юрія Сергійовича на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок) судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 05.01.2024 о 16 год. 50 хв. на ана вул.. Варшавська,175, м. Львів, керував автомобілем BMW 525 D, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп?яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло). Огляд на стан сп?яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі водій відмовився. Такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді захисник Буженко Ю.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; скасувати постанову судді та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначає, що копію постанови було отримано 07.10.2024 на електронну скриньку адвоката.

В обґрунтування апеляційних вимог звертає увагу, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 та його захисника та жодних судових повісток на 27.09.2024 вони не отримували, що є порушенням вимог ч.1 ст. 268 КУпАП.

Також зауважує, що суддя Білінська Г.Б. порушила правила безпеки під час проведення судового засідання 22.05.2024 о 09 год. 30 хв., яке відбулося під час повітряної тривоги. Вказує, що вони із ОСОБА_1 прибули на вказаний час до суду та взяли участь у судовому засіданні. Водночас суддею не було забезпечено всі належні дії щодо термінового залишення приміщення суду.

Стверджує що у матеріалах справи відсутні докази керування останнім транспортним засобом марки BMW 525 D. Зазначає, що коли працівники поліції підійшли до автомобіля, такий перебував у нерухомому стані, при цьому під час спілкування з останніми ОСОБА_1 повідомив, що він не керував.

Вказує, що ОСОБА_1 , не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується доданими до матеріалів справи відеозаписами.

Зауважує, що поліцейськими не проводилася перевірка реагування зіниць на світло, більше того вважає, що поліцейські не уповноважені встановлювати такий медичний висновок.

Вказує, що поліцейськими не було складено акта огляду на стан наркотичного сп`яніння, де б мали зафіксувати усі ознаки такого сп`яніння. Також працівниками поліції не було складено відповідного направлення до медичного закладу для встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Акцентує увагу на вчинення працівниками поліції заходів психологічного впливу на ОСОБА_1 з метою добитися відмови від огляду на стан сп`яніння.

Вважає, що вказана у рапорті поліцейського дата (05.01.2023) свідчить про те, що такий складено заднім числом.

Наполягає, що поліцейськими не забезпечено ОСОБА_1 права на захист.

На думку захисника, у зв`язку із неналежністю вищевказаних доказів, з врахуванням доктрини «плодів отруйного дерева» усі інші докази є недопустимими.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з чисельними недоліками та містить ряд недостовірних відомостей, які не підтверджуються іншими доказами у справі.

Окрім цього, звертає увагу, що у матеріалах справи, всупереч вимогам закону, відсутній акт тимчасового затримання транспортного засобу.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , не з`явився, про поважні причини неявки суду не повідомив.

Захисник Буженко Ю.С. повідомив, що ОСОБА_1 не має можливості прибути у судове засідання, проте не заперечував проти розгляду апеляційної скарги без його участі.

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Щодо клопотання захисника Буженка Ю.С. про повторний виклик поліцейських у судове засідання апеляційного суду слід зазначити наступне.

Так, аналогічні клопотання заявлялися стороною захисту у суді першої інстанції. При цьому суд першої інстанції вживав належних заходів для виклику поліцейських до суду, проте останні у судові засідання не з`явилися.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справи «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17.10.2014 № 11, з урахуванням того, що на дотримання розумних строків розгляду цивільних справ і кримінальних проваджень суттєво впливає тривалість часу знаходження справ у судах апеляційної та касаційної інстанцій, а щодо справ про адміністративні правопорушення - тривалість часу знаходження справ у судах, які здійснюють перегляд прийнятих постанов, судам слід забезпечити дотримання процесуальних строків, установлених процесуальним законодавством, для перегляду судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, а також для перегляду постанов у справах про адміністративні правопорушення.

У цьому аспекті апеляційний суд звертає увагу, що подія з участю ОСОБА_1 мала місце 05.01.2024, тобто більше як одинадцять місяців тому, та неодноразово відкладалася у суді першої інстанції, а тому з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, апеляційний суд вважає, що клопотання захисника про виклик поліцейських у судове засідання задоволенню не підлягає.

Заслухавши пояснення захисника Буженка Ю.С., перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від серії ААД № 637457 від 05.01.2024 (а.с. 1);

відеозаписом з нагрудних камер відповідно до якого працівники поліції, виявивши у ОСОБА_1 , який перебував за кермомо автомобіля ознаки наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці, які не реагують на світло) запропонували йому проїхати до медичного закладу на огляд. ОСОБА_1 повідомив, що поїде, але він не бажає залишати автомобіль без нагляду. За допомогою поліцейських автомобіль було перепаковано до будинку ОСОБА_2 , у користування якого перебував автомобіль BMW 525 D, д.н.з. НОМЕР_1 . Після цього ОСОБА_1 в агресивній формі повідомив, що він не керував автомобілем, а тому не має обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння (а.с. 3);

рапортом поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП Дмитра Беновського, відповідно до якого нею під час патрулювання у складі екіпажу ОМЕГА-603 на планшет поступило повідомлення на планшет «Порушення ПДР». Після прийняття виклику, ними було перевірено територію можливого перебування зазначеного в повідомленні автомобіля, який у подальшому було виявлено на вул. Варшавській,15 та зупинено за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольорів. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано проїхати у медичний заклад для огляду. Проте водій вчиняв словесні конфлікти та відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння (а.с.3).

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Вищевказане обґрунтовує, що при скеруванні ОСОБА_1 на огляд для визначення стану сп`яніння працівник поліції не порушив вимог Інструкції, позаяк визначення ознак сп`яніння та подальше направлення на огляд здійснюється на розсуд поліцейського.

Працівниками поліції було дотримано вимоги закону під час проведення огляду та складання процесуальних документів.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, відповідно до якого ОСОБА_1 на його запитання «Чому ви мене зупинили?» оголошено підставу зупинки, а саме те, що на планшет поліцейських надійшло повідомлення про порушення водієм автомобіля автомобілем BMW 525 D, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: під час руху «підрізав» інший автомобіль. При цьому, поліцейські показали це повідомлення ОСОБА_1 .

З відеозапису також вбачається, як пасажир автомобіля ОСОБА_3 пояснює поліцейським обставини вчинення порушення ПДР, зокрема, що саме, що водій іншого автомобіля некоректно вів себе на дорозі під час руху, а тому вони змушені були його обігнати.

Враховуючи наведене в апеляційного суду не виникає жодним сумнівів у тому, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем.

Твердження апелянта про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним не може бути підставою для скасування постанови, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння не узгоджується із наявним відеозаписом, з якого вбачається, що на неодноразові звернення поліцейських щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 повідомляв, що не відмовляється, проте не хоче залишати автомобіль без нагляду (попри те, що біля автомобіля також перебував його власник ОСОБА_3 ).

У подальшому працівники поліції посприяли перепаркуванню автомобіля до воріт будинку, на який вказав ОСОБА_3 . На чергову вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, ОСОБА_1 в агресивній формі заявив, що автомобілем не керував, а тому проходити огляд не повинен. На що поліцейські повідомили, що будуть складати протокол.

Також, апеляційний суд відкидає як надумане твердження захисника про те, що поліцейські, вказавши в протоколі ознаки наркотичного сп`яніння, зобов`язані були скласти відповідний акт огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Так, відповідно до ч. 10 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735 результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками наркотичного сп`яніння, йому у відповідності до вимог ч. 12 Розділу ІІ, було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, оскільки огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими не проводиться, та відповідний акт не складається.

Твердження в апеляційній скарзі про відсутність направлення на огляд, як підставу для скасування постанови, апеляційний суд до уваги не бере.

З вимог ст. 266 КУпАП вбачається, що лише у випадку надання згоди особи на проведення огляду в медичному закладі, працівник поліції повинен доставити водія до медичного закладу для проходження огляду, та виписати направлення на такий огляд.

Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі у працівників поліції не виникало обов`язку виписувати направлення на огляд.

Доводи захисника, щодо неможливості використання рапорту, як доказу, оскільки датою складання такого зазначено 05.01.2023, суд не бере до уваги, оскільки ці відомості об`єктивно свідчать про очевидну описку та не спростовують змісту складеного протоколу, оглянутого відеозапису, на ньому містяться події, що мали місце саме 05.01.2024 та саме за участю ОСОБА_1 .

Щодо інших доводів захисника, то такі, на думку апеляційного суду, не впливають на факт вчинення правопорушення і не є тими істотними порушеннями законодавства, внаслідок яких судове рішення підлягає скасуванню. Також не встановлено факту допущення судом першої інстанції і інших істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо інших доводів захисника, то такі, на думку апеляційного суду, не впливають на факт вчинення правопорушення і не є тими істотними порушеннями законодавства, внаслідок яких судове рішення підлягає скасуванню. Також не встановлено факту допущення судом першої інстанції і інших істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Поновити захиснику Буженку Юрію Сергійовичу строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Буженка Юрія Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА