Номер провадження3/205/4901/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді - Шиян В.В.,

за участю секретаря Яворської В.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого в АДРЕСА_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

за участю сторін:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

представника потерпілої адвоката Білогруда Д.О.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №351986 від 22.10.2024 року вбачається, що 22 жовтня 2024 року о 12-00 годині гр. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, висловлював погрози фізичною розправою, внаслідок чого було заподіяно шкоду психологічному здоров`ю останньої.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні не визнав, пояснив, що 22.10.2024 року він з дружиною перебували за місцем свого проживання . Під час звичайного спілкування його дружина почала нервувати, дійшло до істерики. Він не бажав образити свою дружину, оскільки розумів, що вона щойно народила дитину та у неї був психічний розлад. Щоб заспокоїти дружину, він намагався взяти дитину та піти з нею на вулицю гуляти, але його дружина відреагувала на його дії неадекватно, та почала ще більше нервувати, у зв`язку з чим він пішов на кухню щоб завершити конфлікт. Під час перебування його на кухні, дружина забрала дитину та пішла з квартири, при цьому верхнього одягу на ній та дитині не було, у зв`язку з чим він вирішив, що вона пішла до сусідки. Зазначив, що вважає що це була сімейна сварка, яку подружжя може самостійно вирішити. Він нікому не погрожував. Просить суд відмовити у притягненні до адміністративної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 22 жовтня 2024 року о 12-00 годині гр. ОСОБА_1 вона всією родиною знаходилися за місцем свого проживання. Під час спілкування з чоловіком в них виникла суперечка. У зв`язку з чим виникла суперечка пояснити не може. Під час цього непорозуміння, вона не хотіла спілкуватися з чоловіком, у зв`язку з чим вона попросила чоловіка її не чіпати та не розмовляти з нею, але чоловік намагався щось з`ясувати. Оскільки вона не бажала цієї розмови то в неї виникла агресія під час якої розмова перейшла у сварку. Зазначила, що хвилювалась, що чоловік забере у неї дитину, а її відправлять в психіатричну лікарню. Злякавшись що чоловік може забрати дитину, в той час, коли чоловік пішов на кухню, вона зателефонувала матері та поросила викликати поліцію, а саме схопила дитину, та пішла на вулицю. Чому вона не одяглася, пояснити не може. Наголосила увагу суду на тому, що між нею та її чоловіком і раніше траплялися сварки. В подальшому подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 22.10.2024 року під`їхав до свого дому та побачив як вибігла його сусідка ОСОБА_2 вся в сльозах. Остання пояснила, що посварилась із чоловіком. Оскільки на вулиці було прохолодно, а ОСОБА_2 не мала на собі теплого одягу, то він запропонував останній посидіти в його автомобілі доки не приїде поліція. Про обставини конфлікту він не запитував.

Дослідивши матеріали справи, допитавши сторони, свідка, суд прийшов до наступних висновків.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VІІІ від 07 грудня 2017 року (далі за текстом Закон 2229-VІІІ) визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктам 3, 14 статті 1 Закону 2229-VІІІ домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Суд немає права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення.

У п. «b» ст. 3 Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (далі Стамбульська конвенція) визначає домашнє насильство як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

При цьому не можливо одразу імперативно стверджувати про домашнє насильство у випадку, коли потерпілим від кримінально караного діяння є член сім`ї обвинуваченого.

Сам по собі сімейний конфлікт не свідчить про те, що насильство було зумовлено певним дискримінаційним ставленням до потерпілої. Посилання лише на те, що потерпілим від злочину є член сім`ї обвинуваченого, недостатньо для того, аби стверджувати про існування ситуації домашнього насильства у значенні, яке надається цьому терміну Конвенцією Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) та законом, що ухвалено з метою її імплементації.

Для того, щоб обґрунтувати наявність домашнього насильства у конкретному випадку, сторона обвинувачення має довести обставини, які свідчать, що потерпіла від інкримінованого правопорушення особа є у той же час і жертвою домашнього насильства.

Домашнє насильство є системою взаємопов`язаних дій, які полягають у вчиненні систематичних дій і полягають у вчиненні фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

В судовому засіданні було встановлено, що конфлікт між подружжям ОСОБА_4 виник раптово під час сварки. Кожна сторона не йшла на поступки один одному у зв`язку з чим конфлікт набрав розвитку. Потерпіла ОСОБА_2 не змогла пояснити які саме дії ОСОБА_1 призвели до насильства над нею. Їі побоювання з приводу відібрання ОСОБА_1 від неї малолітньої дитини не підтверджені будь якими цільонаправленими діями ОСОБА_1 та наданими доказами.

Інших ознак домашнього насильства під час судового засідання судом встановлено не було.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на наведене вмотивування, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП, закрити через відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.1 КпАП України на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КпАП України закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Шиян В.В.