ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2326/24 Номер провадження 33/814/1217/24Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С. А. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участю особи яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , адвокатів Яресько Н.В. та Москаленко І.О., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Яресько Наталії Володимирівни на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2024 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №317517 від 27.05.2024 року, вбачається ОСОБА_1 , 27.05.2024 о 12 год 06 хв за адресою с. Горбанівка, перебуваючи у дворі свого будинку з хуліганських мотивів бив ногою по сусідській бетонній огорожі, чим пошкодив її, а також виражався нецензурною лайкою в бік сусідів, чим порушив громадський порядок та спокій сусідів. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржила захисник ОСОБА_2 адвокат Яресько Н.В. подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2024 року і притягнути до відповідальності винну особу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд під час винесення постанови порушив норми процесуального права.

На підтвердження своєї позиції посилається на те, що всі дії ОСОБА_1 підпадають під тлумачення цих норм, він підтвердив, що має негативне ставлення до сусідів, він висловлював це ставлення в своїх криках, він пошкодив майно сусідів. Потерпіла, перебуваючи одна дома 27.05.2024 року взагалі сприймала все що відбувалося, як загрозу її спокою, порушення етичних норм і правил співжиття і комунікацій, що відбувалося в поведінці ОСОБА_1 ..

Стверджує, що в діях суду, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення не відповідає дійсності, бо саме протиправні дії вище згаданої особи, призвели до того, що потерпіла, яка не є учасником цивільної справи про розподіл майна, була об`єктом на кого направлена агресія і намагання зруйнувати майно і ненормативна лексика.

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що постановою Полтавського апеляційного суду 09.09.2024 року апеляційна скарга була повернута особі, яка її подала, ознайомившись зі змістом постанови 31.10.2024 року та усунувши недоліки визначені в постанові було подано апеляційну скаргу повторно, одночасно заявляючи клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи постанову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, адже сварка виникла на приватній території, а не в громадському місці з мотивів особистих неприязних відносин, а не явної неповаги до суспільства.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 173 КУпАП до дрібного хуліганства відносять нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Іншими словами, дрібним хуліганством визнаються дії, що не мають ознак кримінально караного хуліганства.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного суду України №10від 22грудня 2006року «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство -це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №288/1158/16-к підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти. При цьому хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок

Нецензурна лайка - це одна з грубих форм неповаги до громадської моральності, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. У правовій літературі справедливо зазначається, що незалежно від того у зв`язку з якими обставинами особа висловлює своє роздратування у формі нецензурної лайки, вона скоює проступок, за який підлягає відповідальності в адміністративному порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Хуліганські дії завжди мають активний характер і не можуть виявлятися у формі бездіяльності. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце.

Громадське місце частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. Зокрема під`їзди, підземні переходи, стадіони, перелік не є вичерпним.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД «317517 від 27.05.2024 року о 12:06 за адресою с. Горбанівка перебуваючи у дворі свого будинку з хуліганських мотивів бив ногою по сусідській бетонній огорожі, чим пошкодив її, а також виражався нецензурною лайкою в бік сусідів, чим порушив громадський порядок та спокій сусідів. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП.

В даному випадку, вбачається порушення громадського порядку ОСОБА_1 , адже останній виявляв своє негативне ставлення до сусідів, він висловлював їх в криках та вживанні нецензурної лайки, що собою являє порушення громадського порядку, оскільки біля домоволодіння знаходяться місця загально користування де перебувають інші громадяни, які також є очевидцями хуліганських дій.

Крім того матеріалами справи підтверджується даний факт, а саме відеозапис з відеокамери будинку, який долучений до матеріалів справи, що відображає склад адміністративного правопорушення, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №317517 від 27.05.2024 року, протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.05.2024 року, поясненням ОСОБА_2 та поясненнями ОСОБА_1 , а яких підтверджується те, що останній бив ногами по бетонній огорожі та виражався нецензурною лайкою та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Апеляційний суд, провівши аналіз усіх доказів, наявних у матеріалах справи, доходить висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується належними та допустимими доказами. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Між тим, апеляційний суд позбавлений законної можливості накласти адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП поза межами, встановленого Законом, строку.

Положеннями ч.2 ст.38 КУпАП визначено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно вимог п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи те, що адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 27.05.2024 року, отже минув тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі щодо нього необхідно закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право в тому числі: скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 адвоката Яресько Н.В., скасування постанови судді Полтавського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2024 року та закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Полтавського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2024 року задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_2 адвокату Яресько Наталії Володимирівни строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката Яресько Наталії Володимирівни задовольнити частково.

Постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2024 року, якою провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

На підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі щодо ОСОБА_1 , закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин