ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3483/24 Номер провадження 33/814/1181/24Головуючий у 1-й інстанції Зуб Т. О. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю секретаря судового засідання Деркач А.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , і його представника адвоката Рябоконя О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 11 серпня 2024 року о 21 годині по вул. Зеленій, 2 у с. Супрунівка Полтавського р-ну Полтавської обл. у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував автомобілем «Ford Mondeo», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2024 року та закрити провадження у справі щодо нього у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: протокол про адміністративне правопорушення містить ряд виправлень, які на момент підписання ним ( ОСОБА_1 ) були відсутніми, а виправлення номера роздруківки спеціального технічного засобу свідчить про недопустимість доказів щодо встановлення його перебування в стані алкогольного сп`яніння; в порушення приписів законодавства долучений поліцією відеозапис було здійснено з використанням мобільного телефону «Iphone 15 PRO MAX Apple», який не передбачено положеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, і це свідчить про отримання вказаного доказу з порушенням процедури фіксування обставин адміністративного правопорушення, передбаченої ст.ст.31, 40 Закону України «Про Національну поліцію». Водночас посилається на те, що місцевим судом його не було повідомлено про місце, дату й час розгляду справи, а поліцейські зазначили орієнтовну дату судового засідання, не надано його представнику можливості ознайомитись із відеоматеріалами.

Суд апеляційної інстанції заслухав ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу й водночас підтвердив те, що керував автомобілем за встановлених місцевим судом обставин, на місці події на вимогу поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння та не зазначав поліції про незгоду з результатами огляду, а наразі з ними не погоджується, думку адвоката про задоволення апеляційної скарги, вивчив матеріали справи, дослідив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Вимогами п.2.9 «а» ПДР України унормовано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №713525 11 серпня 2024 року о 21 годині ОСОБА_1 по вул. Зеленій, 2 у с. Супрунівка Полтавського р-ну Полтавської обл. у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «Ford Mondeo», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).

Наведені вище обставини об`єктивно підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, з яких установлено, що 11 серпня 2024 року приблизно о 21 годині ОСОБА_1 по вул. Зеленій, 2 у с. Супрунівка Полтавського р-ну Полтавської обл. керував транспортним засобом «Ford Mondeo», н.з. НОМЕР_1 . На місці правопорушення на вимогу поліцейського ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці правопорушення з використанням поліцією спеціального технічного засобу, результати якого склали 2, 19 проміле алкоголю в крові. При цьому, поліцейський роз`яснив, що вказаний вище показник є значним перевищенням гранично допустимої норми для водія, у зв`язку з чим щодо ОСОБА_1 буде складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Затим включно до процесу оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не висловлював незгоду з результатами цього огляду, а навпаки на запитання поліцейського погодився з ними (а.с.5).

Згода апелянта із названими вище результатами, отриманими за допомогою застосування технічного приладу, підтверджується й актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, що засвідчено підписом ОСОБА_1 (а.с.3).

Зафіксовані ж засобами об`єктивного контролю (відеозаписами) обставини також знаходять своє підтвердження в змісту зазначеного вище акту та роздруківки технічного засобу «Drager Alcotest 7510», відповідно до яких установлено перебування ОСОБА_1 , у тому числі під час керування автомобілем, у стані алкогольного сп`яніння з результатами - 2, 19 проміле алкоголю в крові (а.с.2-3). Тобто перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом визначено й підтверджено поліцією у відповідності до приписів закону з використанням спеціально призначеного для встановлення стану алкогольного сп`яніння технічного засобу, а тому є відсутніми будь-які сумніви в результатах зазначеного огляду, які, більше того, значно перевищують гранично допустиму норму (0, 2 проміле алкоголю в крові), натомість твердження апелянта про незгоду з такими результатами в ході розгляду справи в суді підлягають критичній оцінці.

Отже, викладені вище докази безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і об`єктивних обставин не довіряти їм немає.

Водночас сам ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції підтвердив те, що він керував автомобілем за встановлених місцевим судом обставин, на місці події на вимогу поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння та не зазначав поліції про незгоду з результатами пройденого огляду.

На доводи апелянта про отримання поліцією відеозапису з порушенням вимог закону із підстав того, цей відеозапис здійснено на особистий мобільний телефон поліцейського, апеляційний суд зауважує, що приписи КУпАП не містять таких критеріїв, які би визначали вказані вище властивості відеозапису, виходячи з виду приладу, за допомогою якого вони записувались.

Так, відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у вчиненому правопорушенні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» унормовано, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

З наявного в матеріалах справи технічного носія інформації вбачається, що один із відеозаписів був виготовлений із використанням службової нагрудної камери поліцейського. Інший відеозапис здійснено поліцейським із використанням особистого записуючого технічного засобу (телефону) саме на підставі п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» з метою забезпечення негайного фіксування вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (з тією ж метою, що й відеозапис із використанням нагрудної камери), у зв`язку з чим, виходячи із наведених вище нормативних положень КУпАП, Закону України «Про Національну поліцію» (якими не заборонено використання даних будь-якого приладу, який має функцію фотозйомки чи відеозапису) ці відеозаписи є доказами у справі, та обставин, які би ставили під сумнів їх належність чи допустимість перевіркою матеріалів провадження не встановлено. Названа ж представником підстава не має будь-якого впливу на зміст зафіксованих за допомогою засобів об`єктивного контролю обставин, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, саме відеозапис, який виготовлений із використанням поліцейським особистого записуючого технічного засобу, містить відомості в частині руху транспортного засобу «Ford Mondeo», н.з. НОМЕР_1 , і керування ним апелянтом, обставини чого ОСОБА_1 підтвердив у судовому засіданні апеляційної інстанції. Варто зауважити й те, що відеозапис, який здійснено з використанням особистого записуючого технічного засобу, за своїм змістом відповідає відеозапису, виготовленому з використанням нагрудної камери.

Разом з цим, не маючи на меті применшити важливість оформлення уповноваженою особою матеріалів справи про адміністративне правопорушення у точній відповідності із вимогами, встановленими нормативно-правовими актами, суд апеляційної інстанції вбачає певні незначні порушення у виправленні однієї з цифр при зазначенні номера роздруківки приладу «Драгер» (у графі доданих до протоколу доказів) і наведення поверх тексту певних букв у слові «алкогольного» в реченні, яким констатується проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням відеофіксації, однак ці технічні описки не є такими, що ставлять під сумнів установлені в протоколі обставини, в тому числі й фактичні обставини правопорушення, зміст яких підтверджується засобами об`єктивного контролю (відеофіксації). До того ж, саме формулювання суті (фабула) вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, будь-яких неточностей чи виправлень не містить.

Усупереч доводам апелянта, як видно з даних відеофіксації, на місці правопорушення поліцейський оголосив ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення такого ж змісту, який міститься і в матеріалах справи, а викладені вище докази безумовно підтверджують те, що долучена роздруківка зі спеціального технічного засобу стосується результатів пройденого саме ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що для вирішення питання, чи може певне порушення/помилка стати підставою для визнання доказів недопустимими, необхідно врахувати не лише сам факт такого порушення/помилки, але й встановити їх вплив на процес і характер отримання доказів. Між тим, достатніх та мотивованих підстав для визнання протоколу про адміністративне правопорушення та інших наведених вище доказів, які підтверджують керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, неналежними, недопустимими або недостовірними в апеляційній скарзі не наведено та перевіркою матеріалів провадження не встановлено.

Що стосується аргументів апелянта, які зводяться до здійснення місцевим судом розгляду справи без його повідомлення про судовий розгляд і неознайомлення адвоката після розгляду провадження в повному обсязі з матеріалами справи, то можливість реалізації прав, передбачених законом, у тому числі й тих, про які йдеться в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 і його представнику було надано під час провадження в суді апеляційної інстанції, якими вони й скористалися в повному обсязі в спосіб, який уважали за необхідне. У ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 і його адвокат, зокрема, мали можливість навести аргументи, з яких вважали безпідставним і помилковим притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, але такі доводи не знайшли свого підтвердження.

Окрім того, слід зазначити, що 11 серпня 2024 року в ході оформлення протоколу ОСОБА_1 було проінформовано про те, що розгляд справи щодо нього відбудеться 26 серпня 2024 року о 10 годині 00 хвилин у Полтавському районному суді Полтавської області (тобто зазначено конкретні місце, дату й час судового розгляду), обізнаність із чим апелянт підтвердив своїм підписом у відповідній графі протоколу (а.с.1). Але до місцевого суду ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки не повідомив і клопотань про відкладення судового засідання від нього не надходило, що в своїй сукупності не перешкоджало проведенню розгляду справи місцевим судом відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП.

Таким чином, доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови й закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 є водієм (водійське посвідчення серії НОМЕР_2 ), що підтверджується записом у протоколі про адміністративне правопорушення про вилучення посвідчення водія в ОСОБА_1 з наступною видачею йому тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, факт чого він засвідчив своїм підписом (а.с.1), та повідомленям УПП у Полтавській області ДПП про вилучення в апелянта посвідчення водія (а.с.21).

Тому суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

У свою чергу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що місцевий суд у мотивувальній частині постанови в деяких абзацах допустив технічну описку при зазначенні анкетних даних ОСОБА_1 . Ця описка може бути виправлена судом першої інстанціїї за власною ініціативою або за заявою учасника провадження чи іншої заінтересованої особи, та не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун