Справа № 527/3551/24
провадження № 3/527/1733/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Павлійчук А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла 12 грудня 2024 року від Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , рнокпп: НОМЕР_2 , (інші дані щодо особи суду не відомі),-

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №030979 від 01.11.2024, ОСОБА_1 01 листопада 2024 року о 21:26 год, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме ображав брутальною лайкою та дав два ляпаса по обличчю, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Окрім того, ОСОБА_1 був обізнаний про складання у відношенні нього протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно розгляд справи у Глобинському районному суді Полтавської області, про що свідчить його підпис.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів до явки до суду, суд визнає його поведінку такою, яка спрямована на ухилення від явки до суду та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Розгляд справи проводиться за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 згідно ст. 268 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про дату, час розгляду справи повідомлена належним чином.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні досліджено наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ №030979 від 01.11.2024; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.11.2024, пояснення ОСОБА_2 від 01.11.2024; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА №586116, постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 02.12.2024, згідно якої провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КупАП закрито на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення..

Відповідно до ч. 2 ст. 173-2 КУпАП складом адміністративного правопорушення є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ст.173-2 КУпАП.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №030979 від 01.11.2024 працівниками поліції невірно кваліфіковано дії правопорушника ОСОБА_1 , оскільки за протоколом останньому інкриміновано правопорушення за ч. 2 ст.173-2 КУпАП, тоді як до протоколу не було долучено підтверджуючі матеріали щодо притягнення протягом року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За таких обставин дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 173-2 КУпАП на ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, суд робить висновок про доведеність вини ОСОБА_1 в тому, що він вчинив домашнє насильство, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню вини та інших вимог ст. 33 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для його виправлення і попередить нові правопорушення.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 33, ст. 40-1, ч. 1 ст. 173-2, п. 1 ст. 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу 170,00 грн на рахунок: адміністративні штрафи та інші санкції: Отримувач коштів ГУК у Полт.обл/тг м. Глобино, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA0016571, Код класифікації доходів бюджету -21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень на рахунок: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу - Судовий збір.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Виконавчий документ підлягає пред`явленню до виконання протягом 3 місяців, з дня винесення постанови.

Суддя А. В. Павлійчук