Провадження №3/463/2688/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року суддя Личаківського районного суду м.Львова Головатий Р.Я., розглянувши справу про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України,-

в с т а н о в и в:

як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №229961 від 20.11.2024, ОСОБА_1 20.11.2024 близько 19:00 год. прийшов за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особи, що постраждала від домашнього насильства, чим порушив заходи ТЗП серії АА №341671 від 13.11.2024, виданого терміном на 9 діб, до 23.11.2024, а саме заборону на вхід та перебування за місцем проживання, що постраждала від домашнього насильства.

ОСОБА_1 , під час розгляду справи вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення заперечив та пояснив, що 20.11.2024 близько 19:00 год. він прийшов до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де також проживає його мати, оскільки не був ознайомлений з обмеженням встановленими терміновим заборонним приписом та не знав про існування відповідних обмежень.

Відповідно до вимог ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КпАП України відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

При цьому, відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 інкриміновано невиконання термінового заборонного припису серії АА №341671 від 13.11.2024, разом з тим, такий до матеріалів справи не долучено, що виключає можливість суду перевірити правомірність дій останнього, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає недоведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України, та приходить до висновку, що у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.9, 173-2, 247, 251, 280, 283, 284, 289, 294 КпАП України,-

постановив:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Р.Я. Головатий