Справа №: 302/1779/24 3/302/787/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024 селище Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Повідайчик О.І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, працюючої продавцем магазину АТП - маркет, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26 листопада 2024 року близько 15 год. 40 хв. в АДРЕСА_2 продавець магазину «АТП Маркет» здійснила продаж пива «Budvar» іноземного виробництва без наліпок українською мовою у кількості 21 двадцять одна пляшка ємкістю 0,5 літра, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 156 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справу.

Захисник адвокат Микулін М.М. при розгляді справи обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушення заперечив, просить закрити провадження в справі з мотивів, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено інформацію про наявність чи відсутність марок акцизного збору або підроблених, а зазначено «без наліпок українською мовою».

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи та надані матеріали по справі, приходжу до висновку, що провадження по даній справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.156 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 256 КУпАП вимагає від посадової особи, яка уповноважена законом його складати, зазначити в протоколі: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як зазначено в положеннях ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст.256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, є неприйнятним. Так, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.156 ч.1 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , поліцейським було порушено вимоги ст.251 КУпАП та не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Таким чином, для притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.156 слід встановити, чи здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями без марок акцизного збору. Проте у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 247132 від 26.11.2024 року зазначено, що ОСОБА_1 продавець магазину «АТП Маркет» здійснила продаж пива «Budvar» іноземного виробництва без наліпок українською мовою у кількості 21 двадцять одна пляшка ємкістю 0,5 літра, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 156 КУпАП.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які об`єктивно підтверджують, що ОСОБА_1 здійснювала діяльність з продажу товару без марок акцизного збору, та відповідно і винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі документи, суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання її винуватою у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення вказаною особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КпАП України.

Вищенаведені обставини у їх сукупності свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.156 КпАП України, а тому, згідно з п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження у справі підлягає закриттю.

При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.156 КУпАП слід провадженням закрити у зв`язку з відсутністю складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.156, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251,179,283-285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О. І. Повідайчик