ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі потерпілої ОСОБА_1 , адвоката Заволокіна О.О., та ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 01 жовтня 2024 року, якою провадження щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу Серія ВАБ 995895 від 25.05.2024, ОСОБА_1 , 25.08.2024 року, близько 14 год. 00 хв., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила відносно своєї доньки ОСОБА_2 , та онуки ОСОБА_3 , 2016 року народження, домашнє насильство економічного характеру, а саме не впускає та перешкоджає потрапити до квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 01 жовтня 2024 року провадження щодо ОСОБА_1 , закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 01 жовтня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною. Оскільки, було порушено судом першої інстанції вимоги ст.251 КУпАП щодо оцінки доказів вчинення ОСОБА_1 економічного насильства відносно своєї доньки та онуки. Потерпіла ОСОБА_2 не була присутня в судовому засіданні, таким чином була позбавлена права подати беззаперечні докази вини її матері ОСОБА_1 . Потерпіла разом із донькою впродовж 10 років мешкала за адресою: АДРЕСА_1 . На початку березня 2022 року потерпіла разом із донькою вимушені були виїхати з України до Республіки Польша. Після повернення потерпіла немає змоги мешкати у вказаній квартирі, оскільки її матір ОСОБА_4 , перешкоджає їй в реалізації цього наміру. Таким чином, вчиняє економічне насильство щодо потерпілої та її доньки.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_2 , та адвоката Заволокіна О.О. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, ОСОБА_4 про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 251 КУпАП, визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку, встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. До таких даних відносять: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інші документи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, та з диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії ознаки саме такого правопорушення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови суд першої інстанції дотримався вимог закону та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , до протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції, долучено матеріали, зокрема: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення чи іншу подію від ОСОБА_2 ; письмове пояснення ОСОБА_2 ; форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Як встановлено судом першої інстанції, домашнє насильство у формі економічного насильства, яке охоплює диспозицію ч.1 ст.173-2 КУпАП дійсно може полягати у позбавленні іншого майна щодо членів сім`ї, зокрема дружини, дитини з якою кривдник, тобто особа, яка вчинила домашнє насильство, спільно проживає.

Дослідивши наведені докази суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вони є суперечливими між собою, а відтак, не підтверджують обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю показань сторонніх свідків або інших документів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та містять ознаки правопорушення, визначені диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В даному випадку вбачається цивільно-правовий спір про право користування квартирою між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Таким чином, вказані обставини на думку апеляційного суду, свідчать про те, що суд першої інстанції, діючи виключно в межах своїх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, дотримуючись принципу безсторонності, прийняв рішення відповідно до вимог закону, ґрунтуючись на матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови, оскільки вони були ретельно перевірені апеляційним судом, але під час розгляду не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до доводів апелянта про те, що вона не була присутня в судовому засіданні суду першої інстанції, таким чином була позбавлена права подати беззаперечні докази вини її матері ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає, що з метою поновлення ОСОБА_2 в її правах, судом апеляційної інстанції вжито заходи до безпосередньої участі в розгляді справи останньої, на виконання вимог ст.294 КУпАП, з наданням можливості надати пояснення та докази по суті.

Відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно з ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку, що у справі відсутні прямі, належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, є обґрунтованою та відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 01 жовтня 2024 року, якою провадження щодо ОСОБА_1 , закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба