Провадження № 3/522/8357/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Донцов Д.Ю. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №172013 від 03.10.2024 р. вбачається, що 03.10.2024 р. о 13:00 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: висловлював образливі слова та вчиняв фізичний вплив, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілій.

05.11.2024 р. від представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката Заславського В.М. надійшли письмові пояснення та документи. В письмових поясненнях зазначено, що відповідно до обставин викладених протоколі на кухню зайшов її чоловік ОСОБА_1 та в розпорядчому тоні сказав, що потрібно підготувати місце для проведення робіт водомірами, на що вона відповіла що не зможе. На підґрунті побутового діалогу на кухні ОСОБА_1 несподівано простяг руку до обличчя потерпілої, доторкнувшись до щоки і зробив фігуру з пальців, сказавши: «ось тобі». Дії з боку чоловіка містили в собі агресію і насильство, ОСОБА_3 злякалась і захищаючись від впливу чоловіка відвела його руку від свого обличчя, після чого ОСОБА_1 почав знімати її на телефон проти її волі. В результаті чого ОСОБА_3 стало погано, піднявся артеріальний тиск, вона намагалась прикрити двері кухні щоб припинити насильство з боку чоловіка, на що останній намагався відчинити двері кухні, та відчинивши які, став знову наводити камеру на неї. Після чого вона повідомила службу «102».

14.11.2024 р. від представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката Заславського В.М. надійшло клопотання про виклик свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання з`явився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого було допитано в якості свідка по справі.

В судове засідання з`явився ОСОБА_1 вину не визнав, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В судовому засіданні пояснив, що 03.10.2024 р. він підійшов до дружини, щоб вона прибрала миючи засоби, задля того щоб представник Інфоксводоканала мали змогу зафіксувати показання на лічильниках, на що ОСОБА_3 відмовила, а він попросив у останньої щоб вона попросила зробити це доньку. ОСОБА_1 є інвалідом, а тому він не міг це зробити самостійно. Після чого дружина почала на нього кричати і намагалась вдарити його рукою, в моменті він закрив голову і вона при ударі його подряпала, в результаті чого в нього пішла кров. Далі він пішов до кімнати пити таблетки. Він ніколи не застосовував до своєї дружини домашнє насильство. Повідомив, що у нього аритмія, і його протипоказано нервувати. Зазначив, що звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 Мишак Д.Е. просив суд закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю доказів вчинення правопорушення, свідок не підтвердив жодного факту, який свідчив би про порушення ОСОБА_1 законодавства відповідно до обставин викладених в протоколі. Надав до суду Лист із ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про те, що із сином ОСОБА_4 була проведена профілактична бесіда про недопущення порушень діючого законодавства у відношенні до батька ОСОБА_1 за зверненням від 10.11.2024 р.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вказала, що її чоловік ОСОБА_1 є емоційним аб`юзером, в суді він поводить себе по-іншому. З її сторони насильства по відношенню до чоловіка не було. В свою чергу, чоловік ОСОБА_3 знімав її на телефон проти волі, а тому рукою відводила телефон, забороняючи зйомку. Після чого викликала поліцію. Просила суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат Заславського В.М. просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив наступне.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Об`єктивна сторона цього правопорушення проявляється в умисному вчиненні будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На підтвердження складу правопорушення в діях ОСОБА_1 до суду було надано та досліджено у судовому засіданні наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення ВАД №172013 від 03.10.2024 р.; рапорт повідомлення у службу «102»; заяву ОСОБА_3 від 03.10.2024 р.; письмові пояснення ОСОБА_3 від 03.10.2024 р.; письмові пояснення ОСОБА_1 від 03.10.2024 р.; форму оцінки ризиків домашнього насильства; копію термінового заборонного припису стосовно кривдника від 03.10.2024 р.

В судовому засіданні було допитано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якості свідка. ОСОБА_5 був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивих показань, та за відмову від дачі показів, та пояснив наступне. ОСОБА_5 є сином подружжя. 03.10.2024 р. о 13:30 год. він прибув додому на обід, в той час у них в квартирі вже були палійські. Він чув, як батько давав пояснення щодо негідної поведінки сестри, його та матері ОСОБА_3 . Він розповідав про сім`ю, однак не про себе. Повідомив, що у нього з батьком не дружні відносини. Після чого поліція склала протокол на батька, у свою чергу ОСОБА_5 пішов на службу, так як є військовослужбовцем.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що 03.10.2024 р. він підійшов до дружини, щоб вона прибрала миючи засоби, задля того щоб представник Інфоксводоканала мали змогу зафіксувати показання на лічильниках, на що ОСОБА_3 відмовила, а він попросив у останньої щоб вона попросила зробити це доньку. ОСОБА_1 є інвалідом, а тому він не міг це зробити самостійно. Після чого дружина почала на нього кричати і намагалась вдарити його рукою, в моменті він закрив голову і вона при ударі його подряпала, в результаті чого в нього пішла кров. Далі він пішов до кімнати пити таблетки. Він ніколи не застосовував до своєї дружини домашнє насильство. Повідомив, що у нього аритмія, і його протипоказано нервувати. Зазначив, що звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу.

ОСОБА_3 у судовому засіданні вказала, що її чоловік ОСОБА_1 є емоційним аб`юзером, в суді він поводить себе по-іншому. З її сторони насильства по відношенню до чоловіка не було. В свою чергу, чоловік ОСОБА_3 знімав її на телефон проти волі, а тому рукою відводила телефон, забороняючи зйомку. Після чого викликала поліцію.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Частиною 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які можливо б було дослідити в судовому засіданні для встановлення істини та які могли б підтвердити чи спростувати обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Докази, наявні в матеріалах справи не є беззаперечними доказами, які б підтверджували обставини, викладені в протоколі.

В результаті аналізу досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що зібраних органами поліції та здобутих в ході розгляду справи у суді доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Згідно ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Отже, оцінуючи надані докази, суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів щодо вчинення адміністративного правопорушення суду не надано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши надані до адміністративного протоколу матеріали адміністративної справи та докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, надавши їм оцінку, судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.173-2,247, 251, 255,268, 277, КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.Ю. Донцов