Провадження №3/447/1259/24
Справа №447/2512/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Друзюк М.М. , розглянувши матеріали, які надійшли з ВПД №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

ОСОБА_1 , 27.08.2024об 17 год. 18 хв. в с.Берездівці, вул.Боринецька, 28 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки зупинки приладом Драгер тест 3839, результат 0,28 проміле, чим порушив п.2.9а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На адресу суду 03.12.2024 надійшло клопотання від захисника-адвоката Ощипка В.В., у якому вказав, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням процедури. Зокрема не було залучено двох свідків, з відеозапису вбачається, що працівник поліції представився ОСОБА_2 , а протокол складав ОСОБА_3 , ОСОБА_1 не роз`яснено його прав та обов`язків. Огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою приладу Драгер 6810, який не належить до переліку спеціальних технічних засобів, дозволених до використання на території України, під час огляду відсутністі докази щодо ознак алкогольного сп`яніння.Вказав, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 27.08.2024 відсутні дані про відеофіксацію.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції..

Стаття 266 КУпАП передбачає порядок проведення огляду особи, яка керує транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕРП 1 №118626 від 27.08.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 27.08.2024об 17 год. 18 хв. в с.Берездівці, вул.Боринецька, 28 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки зупинки приладом Драгер тест 3839, результат 0,28 проміле, чим порушив п.2.9а ПДР.

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який долучений до матеріалів справи і в яких відображені обставини, які відбувалися за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

- чеком технічного приладу Alkotest Drager результат якого складає 0.28 проміле, тест №3839 від 27.08.2024.

- копією постанови серії ЕНА №2924939 від 27.08.2024.

- витягом з бази Armor.

Щодо аргументів захисника-адвоката Ощипка В.В., що алкотестер, яким проводилось освідування не внесений до переліку спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України, є безпідставними з огляду на наступне.

Так, пунктами першим та третім розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори: «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6820», «Alcotest 6810», «Alcotest 7410 Pluscom», «Алконт 01».

Всі види газоаналізаторів «Drager Alcotest» зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Alcotest 6810».

Окрім того, з роздрукованого результату огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810» вбачається, що датою останнього калібрування приладу є 30.05.2024. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747, вказаний інтервал становить 1 рік, тобто до 30.05.2025 (огляд проводився 27 серпня 20234року), що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу «Drager Alkotest 6810», а відтак підстави для визнання результатів приладу недійсними - відсутні.

За таких умов, огляд ОСОБА_1 проведений за допомогою технічного приладу, яким дозволено такий огляд, отже результат тесту приладу «Drager Alcotest 6810» є допустимим доказом у справі.

Як вбачається з відеозапису долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 не заперечив щодо результатів приладу Alkotest Drager. Суд звертає увагу на те, що відповідно до законодавства водій самостійно вирішує чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу або не погоджується з отриманим результатом.

У тому разі, якщо водій не погоджується з результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, то огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений у закладі охорони здоров`я. При цьому, водій самостійно на власний розсуд вирішує це питання і не зобов`язаний вказувати причини з яких він не погодився з отриманим результатом.

Разом з тим, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, фактично свідчить про визнання водієм факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу також свідчить про відсутність правових підстав для подальшого доведення цього факту у встановленому законом порядку, а саме для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Поряд з цим, суд зауважує, що незгоди саме з результатами тесту ОСОБА_1 не висловлював та на огляді в медичному закладі не наполягав.

До того ж, така незгода з результатами огляду на стан сп`яніння має бути висловлена особою під час проведення такого огляду (до моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення) і відображається саме в акті огляду.

Доводи про те, що водію не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі є необґрунтованими та такими, що спростовуються відомостями зазначеного відеозапису, з якого чітко вбачається, що після добровільного огляду ОСОБА_1 на місці, за допомогою алкотестера «Drager», водій будь-яких заперечень щодо результату не висловлював, а отже погодився з таким.

Щодо відсутності двох свідків під час складення протоколу то участь таких не є обов`язковою, оскільки працівниками поліції з моменту зупинки до моменту складення протоколу застосовувались технічні засоби відеозапису.

Щодо не роз`яснення працівниками поліції прав та обов`язків ОСОБА_1 то такі не відповідають дійсності, оскільки у графі 13 "Підпис особи, якій роз`яснено права та обов`язки , передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУПАП" протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП 1 №118626 від 27.08.2024, проставлено підпис ОСОБА_1 .

Крім того у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕРП 1 №118626 від 27.08.2024 у графі 11 зазначено інформацію, про технічний засіб відеозапису, а саме "камера 1323".

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстави для закриття адміністративного правопорушення відсутні.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Друзюк М. М.