Провадження № 33/4808/579/24
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю захисника Дзібій-Полячок Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 22 лютого 2024 року щодо нього,

в с т а н о в и в :

Цією постановою щодо ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

визнаний винуватим за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 грн.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 27.11.2023 о 17 год 34 хв в м.Івано-Франківськ біля вул.Івасюка, 86 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Audi» моделі «A6», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Угорницька, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив зіткнення з т.з. марки «Renault» моделі «Megane», д.н.з. НОМЕР_2 , після чого здійснив наїзд на т.з. марки «Ford» моделі «Fusion», д.н.з. НОМЕР_3 , котрий по інерції допустив зіткнення з т.з. марки «Skoda» моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_4 , котрий у свою чергу допустив зіткнення з т.з. марки «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_5 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню через істотні порушення норм матеріального та процесуального закону. Суд належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не надав їм належної оцінки в сукупності з іншими доказами, тому дійшов помилкового висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказує, що не надано оцінки письмовим показанням, заявам які подані до суду іншими учасниками ДТП, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також пошкодженням отриманих автомобілями і відображених на фотознімках; судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 вини не визнає, а також не підтримує та відмовляється від пояснень наданих ним під час спілкування з поліцейськими та складання протоколу, так як на нього постійно тиснули кілька працівників поліції; протокол про адміністративне правопорушення складений за відсутності захисника, що свідчить про обмеження прав ОСОБА_1 в можливості скористатись послугами адвоката; в протоколі в графі Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вказано, що ОСОБА_1 відмовився від пояснень, хоча він не відмовлявся; суд першої інстанції проігнорував клопотання адвоката Дзібій Полячок Н.М. в якому вона просила викликати в якості свідка ОСОБА_5 ; показання свідків не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду адміністративних матеріалів. Стверджує, що апеляційна скарга була подана з пропуском строку на апеляційне оскарження та в причинах пропуску строку апелянт вказує, що в судовому засідання присутній не був, в день винесення оскаржуваної постанови 22.02.2024 потрапив до медичного закладу з травмою ноги та перебував там до 05.03.2024, захисник хворіла на Ковід. З повним текстом оскаржуваної постанови ознайомився 05.03.2024 і в цей день ним було подано апеляційну скаргу. Просить строк на апеляційне оскарження поновити, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Апеляційний розгляд справи проведено без участі апелянта за клопотанням його захисника.

Клопотання апелянта про поновлення пропущеного апеляційного строку слід задовольнити для забезпечення особи доступу до правосуддя, оскільки причини його пропуску є поважними. Відповідно до основ кримінально-процесуального законодавства, яке поширюється на справи про адмінправопорушення, повергнення апеляційної скарги дає право апелянту на повторне її подання з вілповідними доводами. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 і його захисник присутні в судовому засіданні не були через хвороби, він служить в ЗСУ, з 22.02.2024 по 05.03.2024 перебував у медичному закладі на лікуванні, що підтверджується довідкою (а.с. 90), копію постанови суду отримано із запізненням, він потратив час на консультації та правову допомогу адвоката, пропущений строк при першому поданні апеляційної скарги складав лише 1 день. Враховуючи наведені обставини, які на переконання головуючого-судді, є безумовно поважними причинами пропуску апеляційного строку і є підставами для його поновлення.

Заслухавши доводи захисника про підтримання апеляції, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова суду в адміністративній справі повинна бути законною й обґрунтованою.

Оскаржена постанова суду не відповідає вказаним вимогам, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення та закінчення строку давності.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.

Розгляд справи судом без участі ОСОБА_1 та його захисника є істотним порушенням його права на захист, оскільки він ствердив, що не знав про суд і у справі немає даних про його належне повідомлення про судове засідання. Таке порушення є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Апеляційне провадження є частиною загального судового провадження у цій справі. Процесуальні повноваження апеляційного суду обмежені строком давності. На сьогоднішній день встановлений ст. 38 КУпАП 3-місячний строк давності у цій справі закінчився, внаслідок чого дослідження й оцінка доказів є неможливими, тому постанова суду підлягає скасуванню із закриттям справи на цій підставі.

Відповідно до ст. 247 ч. 1 п.7 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає (невідкладному) закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Вищевказана норма не містить положень про наявність в апеляційного суду повноважень щодо нового встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення прав людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є лише постанова про накладення адміністративного стягнення, умовою якої є визначення вини. У цій справі стягнення на водія не буде накладено і не буде залишено згідно постанови суду першої інстанції через її скасування через закінчення строку давності.

Враховуючи, що у цій справі датою вчинення правопорушення є 27.11.2023 року, тобто на сьогоднішній день закінчився 3-х місячний строк накладення стягнення, тому апеляційний суд не може наново досліджувати докази у справі. Так визначив законодавець у вказаних нормах КУпАП, надавши достатньо часу (3 місяці) органам поліції та суду для вчасного ухвалення рішення про винуватість чи невинуватість особи. Інша судова практика суперечить цим нормам закону.

Така позиція апеляційного суду прямо випливає із змісту ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП, де однозначно вказано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає (невідкладному) закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчився строк давності.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності.

Таким чином, вина особи чи її невинуватість, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за строком давності, що прямо вказано в ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП. Тому всі клопотання у цій справі не можуть бути задоволені. Постанова суду щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню без підтвердження його вини із закриттям провадження у справі.

Таке закриття справи не є процесуальною перешкодою для вирішення зацікавленими особами можливих питань про відшкодування завданих збитків у порядку цивільного судочинства, під час якого з використанням й оцінкою наявних доказів, при необхідності експертних висновків чи позиції спеціалістів, суд вирішить цивільно-правові спори між сторонами у цій автопригоді.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Івано-Франківського міського суду від 22.02.2024 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст.247 ч.1 п.7 КУпАП у зв`язку з закінченням строку давності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя : Б.М. Гриновецький