ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/283/24 Справа № 703/191/24 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Биченко І. Я. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №703/191/24 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Смілянського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Холодняка В.М.,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 квітня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 14 січня 2024 року близько 15:50 год. в м. Сміла по вул. Нахімова, керував автомобілем «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме : бліда шкіра обличчя, явно виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей не реагують на світло, від проходження медичного огляду в установленому порядку на стан наркотичного сп`яніння відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, вважаючи її такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, представник ОСОБА_1 адвокат Холодняк В.М. подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.04.2024 відносно ОСОБА_1 , та прийняти нову постанову, якою провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційні вимоги обгрунтував тим, що в справі відсутні належні та допустимі докази провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Так, відеозапис, який наявний в матеріалах адміністративної справи, не містить даних про здійснення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 при якому виявлено в нього ознаки наркотичного сп`яніння та застосування при цьому спеціальних технічних засобів за допомогою яких можна було встановити реакцію зіниць очей на світло. При двох особах, які зображені на відеозапису, поліцейським огляд ОСОБА_1 не здійснювався. Поліцейський на відеозапису пояснює присутнім, що ними було виявлено в ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та пропонує пройти освідування в Черкаському обласному наркологічному диспансері. Отже, на думку апелянта із зазначеного слідує, що працівниками поліції допущено порушення вимог ч.2 ст.266 КУпАП.

Апелянт зазначає, що працівником поліції були порушені вимоги п.7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858, відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП, проте працівник поліції направив ОСОБА_1 для виявлення в нього стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння до КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер», який знаходиться від м.Сміла, де був зупинений ОСОБА_1 , за 30 км., а не запропонував пройти такий огляд в інших медичних установах, зокрема, КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради, КНП «Смілянська багатопрофільна лікарня ім. Софії Бобринської», які розташовані на території м. Сміла. Ці лікувальні заклади м.Сміла не пропонувалися ОСОБА_1 взагалі, і він не був обізнаний в тому, що освідування на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння можна проходити в м.Сміла.

Апелянт зауважив, що на відеозаписі відсутні дані про те, що перед тим як запропонувати ОСОБА_1 дати пояснення, працівником поліції було роз`яснено положення ст.63 Конституції України та положення ст.268 КУпАП, що є підтвердженням тому, що поліцейським порушено право на захист ОСОБА_1 . Також матеріали справи не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є обов`язком поліцейського відповідно до ст.266 КУпАП, з чого слідує висновок, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного чи іншого сп`яніння.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в ЧОНД через те, що у нього не було часу, так як він перебував на роботі, працює неофіційно таксистом та мав багато замовлень. Наркотичні засоби вживав за тиждень до події.

Апелянт представник ОСОБА_1 адвокат Холодняк В.М. зауважив, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння саме в ЧОНД, яке було вказано працівником поліції в направленні, і він не мав змоги, перебуваючи в м.Сміла, їхати для проходження такого огляду до м.Черкаси.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його представника адвоката Холодняка В.М., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі його представника адвоката Холодняка В.М. є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №000061 від 14.01.2024, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та в якому викладені обставини невиконання ОСОБА_1 14.01.2024 вимог п.2.5 ПДР України та як наслідок - вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.01.2024, відповідно до якого, ОСОБА_1 в зв`язку з виявленням у нього ознак наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, направляється працівником поліції до закладу охорони здоров`я - ЧОНД, для визначення стану наркотичного сп`яніння, однак ОСОБА_1 у даному направленні власноручно здійснив запис: «від проходження огляду на наркотичне сп`яніння відмовляюсь», що підтвердив власним підписом;

- письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 14.01.2024, які були написані ним власноручно безпосередньо під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких, він 14.01.2024 близько 15:40 в м. Сміла по вул. Нахімова керував автомобілем «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками поліції, які пояснили, що його автомобіль технічно несправний, а саме не працює ліхтар, задній стоп. В ході спілкування поліцейські пояснили, що він має ознаки наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей не реагують на світло, явно виражене тремтіння пальців рук, тому він на їх вимогу зобов`язаний пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. У свою чергу, він відмовляється так як напередодні вживав шляхом вдихання білу речовину. В зв`язку з відмовою від проходження медичного огляду з порядком оформлення адміністративних матеріалів ознайомлений;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до яких, вони 14.01.2024 близько 16:10 були присутні в якості свідків в м. Сміла по вул. Нахімова, на даній вулиці був зупинений транспортний засіб «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія, який назвав себе ОСОБА_1 , і перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння рук, зіниці очей не реагують на світло, якому було запропоновано пройти медичне обстеження в ЧОНД на визначення стану сп`яніння, на що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився;

- відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, запис якого здійснено на компакт-диску, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 у присутності свідків у зв`язку з виявленням у нього ознак наркотичного сп`яніння, які працівником поліції були повідомлені як самому ОСОБА_1 , так і свідкам, було поставлено вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі ЧОНД м.Черкаси, однак ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. Працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому буде зазначено, що він керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився. На запитання працівника поліції щодо вживання напередодні наркотичних засобів, ОСОБА_4 повідомив: «Так, шляхом вдихання через ніс білої речовини». Крім того, ОСОБА_4 пояснив у присутності свідків, що керував автомобілем «Шкода» по вул. Нахімова в м. Сміла;

- рапортом інспектора СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Сокуренка О. від 14.01.2024, відповідно до якого, останній доповів начальнику відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про те, що під час оформлення адміністративних матеріалів 14.01.2024 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП ААД №000061 була ввімкнена бодікамера №97, в якої з технічних причин дата та час зйомки відрізнявся від реального часу.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Апеляційний суд вважає, що вимоги ч.2 ст.251, ст.256, 265-2, 266, 268 КУпАП, а також «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши докази, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п.4 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до протоколу інспектором поліції були встановлені ознаки наркотичного сп`яніння, та законно і обґрунтовано запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння саме у медичному закладі.

Поряд з цим, належить врахувати те, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_3 від 11.11.1986, внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України. За таких обставин, апеляційний суд вбачає, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції є свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що постанова місцевого суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, є неспроможними, оскільки не знайшли свого підтвердження під час перегляду в апеляційній інстанції.

На твердження апелянта про те, що працівники поліції повинні були провести його огляд за допомогою спеціальних технічних засобів за допомогою яких можна було встановити реакцію зіниць очей на світло, слід зазначити наступне. Так, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», визначено саму процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду, деталізує процедуру такого огляду у залежності від виду сп`яніння.

Так, розділ 2 зазначеної Інструкції визначає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

В той же час п.12 розділу 2 даної Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пункт 4 розділу 1 Інструкції визначає ознаки саме наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на відміну від п.3 розділу 1 Інструкції, який визначає ознаки алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.4 розділу І цієї Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно положень п.7 розділу 3 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що у разі наявності у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, огляд такого водія поліцейським на стан сп`яніння на місці із використанням спеціальних технічних засобів не проводиться, а водій в обов`язковому порядку направляється до найближчого закладу охорони здоров`я для встановлення того, чи перебуває він в стані наркотичного сп`яніння та проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Для перевірки доводів апеляційної скарги, встановлення істини, та прийняття законного рішення, апеляційним судом був переглянутий відеозапис події від 14.01.2024 з участю ОСОБА_1 з якого вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 через те, що автомобіль мав технічні ушкодження, та не працював ліхтар стопа. У спілкуванні з працівниками поліції у присутності двох свідків у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме : виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей не реагують на світло, а тому водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі та роз`яснено порядок його проходження, шляхом здачі сечі, на що ОСОБА_1 категорично відмовився. ОСОБА_1 працівником поліції було роз`яснено, що у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження вказаного огляду, останній зазначив, що порядок такий йому зрозумілий, пояснення надавати відмовився.

На запитання працівника поліції ОСОБА_1 повідомив, що напередодні він вживав наркотичні засоби, а саме білу речовину через ніс. На даному автомобілі «Шкода Октавія», який належить його мамі, він їхав з «Сільпо».

У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та було ознайомлено з його змістом.

Твердження апелянта про те, що огляд на стан сп`яніння був проведений працівниками поліції з порушенням вимог ст.266 КУпАП, зокрема, відеозапис, який наявний в матеріалах адміністративної справи, не містить даних про здійснення працівниками поліції огляду (моменту виявлення) ОСОБА_1 при якому виявлено в нього ознаки наркотичного сп`яніння, тобто наданий запис є фрагментований, є неспроможними, оскільки суд при розгляді справи аналізує лише той об`єм доказів, який наданий суду. Факт відсутності безперервного відео, не змінює відомостей та даних в тій частині, які були надані для дослідження суду та узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності. Окрім того, обов`язок поліцейського вести відеозйомку безперервно не є абсолютним та відповідно до вимог п. п. 5, 8 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, поліцейський має право відступити від цих вимог за певних умов.

Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави ставити під сумнів дані протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не протирічать один одній, що свідчить про їх об`єктивність. Слід зазначити, що сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки на ньому відображено подію, що зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому слід зауважити, що підстав відмовлятись від такої законної вимоги працівників поліції або ставити її під сумнів у правопорушника ОСОБА_1 не було.

Доводи апелянта про те, що працівником поліції ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичних закладах, що розташовані на території м.Сміла, та запропоновано пройти такий огляд в ЧОНД, що є порушенням п.7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 за якими у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я), є неспроможними оскільки, як вбачається з переглянутого відеозапису події за участі ОСОБА_1 він, відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, не пов`язував таку відмову з незгодою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в обраному працівником поліції медичному закладі ЧОНД, при цьому ОСОБА_1 не виявляв бажання пройти такий огляд в іншому медичному закладі та не повідомляв про це працівника поліції. Слід зазначити, що суд першої інстанції також проаналізував аналогічні доводи апелянта, заявлені в судовому засіданні, та прийшов до висновку, що відмова особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі не була пов`язана з незгодою пройти такий огляд в обраному працівником поліції медичному закладі, та пов`язана виключно з його небажанням проходити такий огляд у будь-якому медичному закладі, оскільки напередодні він вживав наркотичні речовини, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Твердження апелянта про нероз`яснення ОСОБА_1 поліцейськими його прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що на думку апелянта є підтвердженням порушення його права на захист, є необгрунтованими, оскільки, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №000061 від 14.01.2024 ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, будь-яких заперечень щодо змісту протоколу останній не висловлював.

Слід також зазначити, що апеляційні доводи в частині порушення права ОСОБА_1 на захист, є неспроможними, так як ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції, давав пояснення, мав можливість надати докази, які на його думку спростовують його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, був присутнім в судовому засіданні апеляційної інстанції, де надав пояснення, підтримав вимоги апеляційної скарги, а також він мав представника адвоката Холодняка В.М., який склав апеляційну скаргу, представляв його інтереси, надавав йому юридичну допомогу, здійснював його захист, був присутнім в судовому засіданні як суду першої інстанції при прийнятті рішення, так і апеляційній інстанції, надав пояснення та підтримав вимоги апеляційної скарги, тому на думку апеляційного суду право на захист ОСОБА_1 у даній справі порушено не було.

Твердження апелянта про те, що працівником поліції в порушення вимог ст.266 КУпАП ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, не можуть слугувати підставою для скасування законного рішення суду першої інстанції.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, щодо невизнання ОСОБА_1 своєї вини, і цю позицію ОСОБА_1 підтримав і в апеляційній інстанції, розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого і справедливим.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання апелянта на незаконність постанови суду, є безпідставними.

Тому вважаю, що постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.04.2024 відносно ОСОБА_1 , є законною та обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Холодняка В.М. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка