Справа №: 398/6614/24
провадження №: 3/398/2453/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

"23" грудня 2024 р. м.Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Подоляк Яна Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградської області, про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.122-2, ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2024 року о 22 год 12 хв в м.Олександрія Кіровоградської області, по вул.Чонгарська, біля будинку №2Б, ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 21011, днз. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку було здійснено шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольорів та спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п.2.4 ПДР України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Крім того, 01.12.2024 року о 22 год 12 хв в м.Олександрія Кіровоградської області, по вул.Чонгарська, біля будинку №2Б, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011, днз. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Неповнолітній ОСОБА_1 , якого було опитано в присутності законного представника бабусі ОСОБА_2 , в судовому засіданні свою вину визнав.

Вислухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_1 , дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» встановлена заборона керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно з п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п.8.9 б ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою:

а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки;

б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу;

в) гучномовного пристрою;

г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.

Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Пунктом 2.1а ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Факт вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.5 ст.126 КУпАП, підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення від 01.12.2024 року серії ЕПР1 №№186573, 186562, які складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП та в яких розкрито суть адміністративних правопорушень; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 01.12.2024 року, написаними в присутності законного представника ОСОБА_2 , згідно яких останній підтвердив обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення; довідкою Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 05.12.2024 року №772/114-2024, згідно якої ОСОБА_1 постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.06.2024 року було визнано винним за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3 400,00 грн; копією постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.06.2024 року; довідкою Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 05.12.2024 року №772/114-2024, згідно з якою ОСОБА_1 за даними Інформаційно-телекомунікаційної системи «ІПНПУ» підсистеми НАІС «Посвідчення», посвідчення водія не отримував; записами, розміщеними на DVD-диску, який є додатком до протоколів про адміністративні правопорушення, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не виконання ним вимог працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яке було в подальшому обґрунтоване тим, що він втікав, оскільки немає посвідчення водія та вже притягувався за це до адміністративної відповідальності.

Дослідивши всебічно, повно, та об`єктивно матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що неповнолітній ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені:

ч.1 ст.122-2 КУпАП - невиконання вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу,

ч.5 ст.126 КУпАП повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом;

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

За змістом ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Враховуючи характер адміністративних правопорушень, які стали наслідком грубого порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, особу ОСОБА_1 , який є неповнолітнім та не вперше притягується до адміністративної відповідальності, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування заходів впливу, які передбачені статтею 24-1 КУпАП, а тому на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення:

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 9 (дев`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Згідно з ч.1 ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Частина друга вказаної статті регламентує, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи санкції ч.1 ст.122-2, ч.5 ст.126 КУпАП, норми ст. 33 КУпАП, суд вважає, що до ОСОБА_1 має бути застосоване адміністративне стягнення за правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП, за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме, за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно довідки Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 05.12.2024 року №772/114-2024 ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Разом з тим, при призначення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами суд керується правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, де зазначено, що правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, справляється судовий збір у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 грн 60 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.24-1, ст.36, ч.1 ст.122-2, ч.5 ст.126, ст.ст.283,284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною ч.1 ст.122-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 9 (дев`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 153 (сто п`ятдесят три) гривні.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Реквізити для сплати штрафу, назва платежу: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; номер рахунку UA0011001; отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу *; 121; код платника; ПІБ адмінштраф.

Реквізити для сплати судового збору Назва платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави; № рахунку: UA0026001; Назва одержувача коштів: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що згідно статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із статтею 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя Яна Миколаївна ПОДОЛЯК