ПОСТАНОВА

ІМНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва А.М. Педенко розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді Воронкіна О.А. у справі 760/24761/24, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Солом`янського районного суду міста Києва Воронкіна О.А. перебуває справа про адміністративне правопорушення № 760/24761/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

18.12.2024 до суду, особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було подано заяву про відвід судді Воронкіна О.А. у справі 760/24761/24.

Подана заява вмотивована наступним.

Під час підготовки до судового розгляду суддя зобов`язаний перевірити чи правильно складений протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріли, додані до такого протоколу. Суддею Воронкіним О.А. було проігноровано,що постанова ЕНА №1346919 від 31.02.2024 на день складання протоколу не набрала законної сили. Відтак, ознака повторності в діях ОСОБА_1 відсутня, оскільки до набрання законної сили рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, особа вважається невинуватою.

08.02.2024 ОСОБА_1 подав заяву про оскарження постанови ЕНА №1346919 від 31.02.2024 в адміністративному порядку. Станом на 18.12.2024, рішення щодо оскарження зазначеної постанови не прийняте.

Отже на час складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, ОСОБА_1 вважає себе особою, яка не притягалась до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, заявник робить висновок, що при розгляді зазначеної справи суддя Воронкін О.А. допустив формалізм та спрощений підхід в супереч вимогам закону.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Солом`янського районного суду міста Києва від 18.12.2024 заява про відвід судді Воронкіна О.А. надійшла судді Педенко А.М.

В судове засідання, заявник ОСОБА_1 не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, клопотання про розгляд без його участі чи відкладення судового розгляду до суду не надходили.

Дослідивши подану ОСОБА_1 заяву про відвід судді Воронкіна О.А., суд дійшов до наступного висновку.

Не зважаючи на те, що чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід, таку заяву про відвід було передано через систему автоматизованого розподілу для вирішення іншому судді.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Відповідно до п. 4 рішення Ради суддів від 08 червня 2017 року № 34 у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Оскільки положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок вирішення відводу, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії найбільш близької галузі - кримінального процесуального права.

Розглядаючи заявлений відвід, суд виходить з наступного.

Так, незалежність та неупередженість суду є однією з найважливіших ознак демократичної та правової держави. Це одна із основних засад судочинства в Україні та один із основоположних принципів організації та діяльності міжнародних судових органів. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В силу ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, встановлений ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якої суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) наявності інших підстав, які викликають сумніви у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення судді для розгляду справи.

Наявність хоча б однієї із зазначених обставин виключає участь судді у судовому провадженні.

Підставою для відводу судді Воронкіна О.А., на думку заявника, є той факт, що суддя Воронкін О.А. допустив формалізм та спрощений підхід всупереч вимог закону при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення, що свідчить про наявність інших підстав, які викликають сумніви у неупередженості судді.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Розглядаючи дану заяву про відвід, суддя бере до уваги, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Такі обставини при розгляді заяви про відвід судді Воронкіна О.А. не встановлені, заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді, у зв`язку із чим заява про відвід судді Воронкіна О.А. від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення № 760/24761/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП задоволенню не підлягає за необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 7, 246 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Воронкіна О.А. від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення № 760/24761/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М. Педенко