ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Радченко Г.А., вивчивши матеріали справи, які надійшли від Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлений, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштована,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 090869, 30.11.2024 року о 13.00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 24, повторно протягом року здійснила торгівлю з рук тютюновими виробами.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання двічі не з`явилася, причини неявки не пояснила, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, що підтверджується довідками про доставку їй смс-повісток.

Судом ухвалено провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , оскільки її неявка, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є перешкодою для розгляду.

При цьому, суд враховує, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідка, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Разом з тим, до протоколу, що надійшов на розгляд суду, не надано жодного беззаперечного доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП, а саме факту продажу нею цигарок без марок акцизного податку.

Так, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 30.11.2024 року в обід до неї підійшли поліцейські, сказали, що вона торгує цигарками без марок акцизного податку і попросили відкрити пакет, який був при ній. Вона відкрила пакет і пояснила, що цигарками не торгує, хоча в пакеті дійсно були цигарки, які вона зберігала.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ст. ДОП СДОП ВП ХРУП капітан поліції Нікітін М.О. пояснив, що ним був складений протокол серії ВАД 090869 відносно ОСОБА_1 . Так, 30.11.2024 року він виконував свої посадові обов`язки та перебував поряд із пішохідним переходом по вул. Миколаївське шосе. ОСОБА_1 йому добре відома, оскільки відносно неї вже неодноразово складалися протоколи за ст. 156 КУпАП. Він, знаходячись на протилежному боці вказаного переходу, побачив як до ОСОБА_1 підійшов чоловік. В цей час ОСОБА_1 , знаходячись спиною до свідка, щось йому передала і чоловік пішов. Він зупинив вказаного чоловіка для перевірки і з`ясував з його слів, що останній придбав у ОСОБА_1 пачку цигарок, яка не містила марки акцизного податку. При цьому вказаний чоловік відмовився надавати письмові пояснення. Що саме ОСОБА_1 передавала чоловіку він (свідок) не бачив, але зрозумів, що це були цигарки. Тютюнові вироби, які були вилучені у ОСОБА_1 , знаходилися в неї у пакеті.

Таким чином, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 заперечує факт продажу нею тютюнових виробів без марок акцизного податку, а поліцейський, яким було складено протокол за відповідним фактом, згідно його пояснень не бачив, що ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 саме цигарки та отримала за це грошові кошти, тобто здійснила їх продаж. Письмові пояснення у ОСОБА_2 не відбиралися. Тютюнові вироби не були викладені на вітрину чи лоток, щоб свідчило б про їх продаж, а були знайдені у пакеті, який тримала ОСОБА_1 .

Тобто з досліджених матеріалів та пояснень свідка встановлено, що ОСОБА_1 зберігала тютюнові вироби без марок акцизного податку, однак не доведено факт їх продажу.

З огляду на викладене судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу правопорушення, передбаченого ст. 156 КУпАП, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення її до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Враховуючи викладене підстави для конфіскації, знищення, реалізації вилученого майна відсутні і таке майно має бути повернуто власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 247, 283, 284, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 156 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Тютюнові вироби в кількості 33 пачки, що були вилучені 30.11.2024 року - повернути особі, в якої вони були вилучені.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подається до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: Г.А. Радченко