Справа № 375/1624/24
Провадження № 3/375/1078/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року селище Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Смик М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рокитне Київської області матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління патрульної поліції у Київській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає на АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2024 року о 23 год 17 хв на вул. Центральній у с. Ольшаниця водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHERY TIGGO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнин рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, на місці зупинки та в лікарні, що зафіксовано технічними засобами відеозапису нагрудною камерою співробітників Національної поліції, які оформили у зв`язку з цим протокол про адміністративне правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року№ 1306, за що передбачена відповідальність частиною1 статті 130 КУпАП.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За змістом статті 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції також тягне адміністративну відповідальність за цією статтею.

Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 134256 від 22 вересня 2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за порушення частини 1 статті 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (надалі по тексту Інструкція №1395) та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 6 листопада 2015 року № 1376;

- відеозаписи з нагрудної камери поліцейських (вміщений на лазерний компакт-диск), де зафільмовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, що були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 21 вересня 2024 року;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- розписка від 22 вересня 2024 року, відповідно до якої автомобіль CHERY TIGGO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , передано для доставки іншій особі; водія ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом CHERY TIGGO, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,

- рапорт інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП від 21 вересня 2024 року;

Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколу особу ОСОБА_1 установлено на підставі посвідчення водія та його пояснень, роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статті 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Рокитнянському районному суді Київській області.

Через підсистему «Електронний суд» захисник ОСОБА_1 Лазука В.С. подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, в якому вказував на те, що зупинка транспортного засобу CHERY TIGGO була безпричинною, протокол про адміністративне правопорушення є безпідставний і незаконний, з матеріалів справи не вбачається факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, за які його слід було перевіряти, а всі сумніви мають тлумачитися на користь особи; працівник поліцій, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не мав права проводити перевірку на стан сп`яніння, оскільки не зафіксовано порушення Правил дорожнього руху, крім того, водія ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, а також ОСОБА_1 не було повідомлені чіткі ознаки сп`яніння

У судовому засіданні захисник підтримав клопотання про закриття провадження у справі.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши позицію захисту, суд (суддя) не встановив підстав для закриття провадження у справі та вважає, що правомірно дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху (відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за наявності явних ознак алкогольного сп`яніння) з дотримання принципу доказування «поза розумним сумнівом», відхиляє доводи захисника.

Зокрема, суд (суддя) виходить з того, що авто під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції у зв`язку з тим, що у автомобіля мав нечитабельний номерний знак; у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, явну ознаку запах алкоголю з порожнини рота і порушення мови, про що повідомлено водію на місці зупинки транспортного засобу; ОСОБА_1 неодноразово було вказано на його обов`язок пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою відповідного технічного приладу та/або у лікарі, отримано відмову від проходження огляду, роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду.

Як вбачається зі змісту відеозаписів, в обґрунтування причин зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , поліцейські неодноразово зазначав, що останній рухався на транспортному засобі з нечитабельний номерним знаком.

Відхиляються судом і посилання захисника щодо того, що водія ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення містять розписку, з якої вбачається, що водія ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом CHERY TIGGO, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Суд (суддя) вважає за необхідне зазначити, що з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом, при цьому неодноразово вимогами від поліцейських пояснити причину зупинки транспортного засобу під його керуванням. Крім того, під час розмови з поліцейськими ОСОБА_1 зазначив, що випив дві чарки коньяка та просив вирішити питання по нормальному, оскільки він недалеко проживає від місця зупинки транспортного засобу.

Таким чином, судом (суддею) не встановлено підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, та, відповідно - для закриття провадження у справі.

Також враховується, що ОСОБА_1 як особа, яка отримувала посвідчення водія, є таким, що проходив підготовку в автошколі за для його отримання, де одним з основних напрямків підготовки, як і під час здачі іспитів на право керування транспортним засобами, є знання Правил дорожнього руху.

Пункт п. 2.5 Правил дорожнього руху встановлює обов`язок водія пройти огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.

Повноваження працівників поліції на виявлення ознак сп`яніння у водіїв визначені в Інструкції № 1452/735, Інструкції № 1395, Порядку № 1103, тобто виявлення ознак є дискрецією поліцейського.

У розрізі досліджених фактичних обставин доцільним є врахування наступних положень чинного законодавства:

- частина 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», де закріплено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху ;

- стаття 31 Закону України «Про Національну поліцію» де закріплено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи;

3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу;

Більше того, в умовах дії воєнного стану на працівників правоохоронних органів покладаються завищені вимоги щодо виявлення правопорушень та попередження вчинення нових, а тому будь-яку вимогу про зупинку транспортного засобу та перевірку документів водія, установлення його особи не слід розцінювати незаконною, зокрема і тоді.

- пункт 2.4 Правил дорожнього руху, де закріплено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс), дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;

- пункт 2.9 Правил дорожнього руху, де закріплено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу;

- пункт 2 розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, де закріплено, що огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Також повноваження працівників поліції на виявлення ознак сп`яніння у водіїв визначені в Інструкції № 1395 і Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103;

- частини 2-4 статті 266 КУпАП, де закріплено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Описані вище положення чинного законодавства у своєї сукупності вказують на послідовність розвитку подій, наявність у поліцейських повноважень на зупинку авто і перевірку водія на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, висновки суду (судді) з приводу винуватості особи, доведеності події і склад адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП та, відповідно, відхилення заперечень захисту і заявленого клопотання про закриття провадження у справі ґрунтуються на тому, що встановлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося в цілому відповідно до приписів статті 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.

У рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до статті 17 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Щодо можливих непроаналізованих заперечень захисника суд (суддя) посилається на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема його усталену практику, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Отже, оскільки ОСОБА_1 визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, до нього застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у межах санкції відповідної частини статті 130 КУпАП та з урахуванням загальних правил накладення стягнення.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за ст. 34, 35 КУпАП України не встановлено.

Згідно з вимогами статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до вимог пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 16 жовтня 2023 року.

Керуючись статтями 23, 33-35, 40-1, 130, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КУпАП, якими встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя М.М. Смик