Провадження № 33/824/5540/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,

За участі секретаря судового засідання Савченко К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 9 жовтня 2024 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 9 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 34 000 (тридцять чотири) грн у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять ) грн 60 коп.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 04.06.2024 о 00:55 у м. Києві по вул. Промисловій, 1 керував транспортним засобом, зокрема автомобілем Honda Pilot, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка протягом року притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що свідчить постанова Печерського районного суду міста Києва від 01.09.2023 у справі № 757/24507/23-п, порушивши таким чином п. "а" п. 2.9 постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 "Про Правила дорожнього руху" (зі змінами та доповненнями, надалі по тексту - Правила дорожнього руху) та вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП - повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди ОСОБА_1 у встановленому законом порядку проводився із застосуванням спеціального технічного засобу - газоаналізатора Alcotest 7510 (прилад № ARMF-0330). Результат тесту з показником 0,82 % проміле роздруковано на пристрої Drager mobile printer ARMD-0620).

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність та необґрунтованість постанови судді та необхідність її скасування.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що з матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції було здійснено направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, що у свою чергу вимагає наявності висновку даного закладу для констатування порушення вимог п.2.9 а ПДР або свідчить про порушення п.2.5 ПДР.

Також вказує, що фабула протоколу не відповідає обставинам зафіксованим на відеозаписах, наявних у матеріалах справи, а також змісту направлення наявного у матеріалах справи.

Акцентує увагу на тому, що суд першої інстанції не врахував, що в рамках даної справи у зв`язку з незгодою ОСОБА_1 з результатами Драгеру відсутні підстави для складання протоколу за порушення п.2.9(а) без висновку закладу охорони здоров`я.

Вважає, що відеозапис та направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони спростовує обставину його згоди з результатами Драгеру та з урахуванням відмови ОСОБА_1 від такого огляду свідчить про наявність підстав стверджувати про порушення вимог п.2.5 ПДР та є підставою для складання протоколу за відмову від проходження огляду, який у свою чергу не складався.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги також посилається на те, що направлення ОСОБА_1 до медичного закладу, в силу положень ч. З ст.266 КУпАП, нівелює можливість складання протоколу за порушення п.2.9(а) ПДР без проведення огляду в закладі охорони здоров`я, проте матеріали справи таких доказів не містять, що безпідставно не було враховано судом попередньої інстанції.

Вказує, що з урахуванням вищезазначеного докази, долучені поліцейськими до протоколу не підтверджують обставин, зазначених у фабулі протоколу, а також вказують на інший склад адміністративного правопорушення.

Зазначає, що з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що перед застосуванням Драгеру поліцейські не здійснили тестовий забір повітря для попереднього аналізу, що не дозволяє виключити можливість впливу на достовірність результатів огляду сторонніх рідин, зокрема таких як антисептики, які могли бути наявні в повітрі або приладі. Окрім того, на відеозаписі не зафіксовано проведення встановлення мундштука до пристрою перед проведенням тесту, оскільки даний пристрій з мундштуком перебувають поза кадром.З роздруківки результатів приладу, наявного у матеріалах справи вбачається, що калібрування приладу було проведено 04.10.2023, тобто за 10 місяців до застосування приладу.

Вказує, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що могли б підтвердити залучення спеціалізованої сервісної служби для калібрування приладу.

Стверджує, що за наявності факту незгоди з результатами огляду, який в даному випадку підтверджується відеозаписом, а також відсутністю підпису ОСОБА_1 в акті огляду, достатнім та допустимим доказом порушення вимог п. 2.9 а) ПДР може бути лише висновок закладу охорони здоров`я за результатами медичного огляду, який у свою чергу відсутній в матеріалах справи, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не проводився.

Також в обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що з наявного у матеріалах справи відеозапису, а саме на 57 хв. зафіксовано спілкування поліцейських із ОСОБА_1 з приводу складання протоколу за ч. 1 ст.130 КУпАП, де ОСОБА_1 повідомив про те, що не знав про складання протоколу та розгляд справи Печерським районним судом м. Києва. Зі слів ОСОБА_1 працівники поліції відібрали в нього контактну інформацію та відпустили, що свідчить про складання протоколу за його відсутності.

Обставина того, що ОСОБА_1 не був проінформований про розгляд справи №757/24507/23-п підтверджується також копіями повідомлень про повернення поштового відправлення судових повісток по справі, а також відомостями копії постанови по справі №757/24507/23-п, з якої слідує, що розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Гармаш М.Ю.повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними у справі доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ч. 2 ст. 130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або, перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявності ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст. 266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення 04.06.2024 о 00:55 у м. Києві по вул. Промисловій, 1 громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом, зокрема автомобілем Honda Pilot, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка протягом року притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що свідчить постанова Печерського районного суду міста Києва від 01.09.2023 у справі № 75/24507/23-п, порушивши таким чином п. "а" п. 2.9 постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 "Про Правила дорожнього руху" (зі змінами та доповненнями, надалі по тексту - Правила дорожнього руху) та вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП - повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди ОСОБА_1 у встановленому законом порядку проводився із застосуванням спеціального технічного засобу - газоаналізатора Alcotest 7510 (прилад № ARMF-0330). Результат тесту з показником 0,82 % проміле роздруковано на пристрої Drager mobile printer ARMD-0620).

Оскільки ОСОБА_1 не погодився з таким результатом йому було запропоновано проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння лікарем закладу охорони здоров`я.

Як убачається із відеозапису, приїхавши до медичного закладу ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Наслідки відмови від проходження огляду йому були роз`яснені поліцейськими.

Таким чином, не спростованим залишається результат проведеного поліцейськими на місці огляду, яким встановлено факт алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 мав бути притягнутий до відповідності за порушення не п. 2.9(а), а п. 2.5 ПДР є безпідставними, а відтак недоведеними є доводи про невідповідність визначеної у протоколі фабули порушення дійсним обставинам справи.

Відповідно до довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП лейтенантом поліції Миколаєнко Н. було складено довідку щодо проведення заходів із встановлення повторності вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої, проведеною перевіркою встановлено, що гр. ОСОБА_1 4 червня 2023 року було вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 130 КУпАП. Постановою Печерського районного суду міста Києва від 1 вересня 2023 року у відношенні зазначеного громадянина застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Враховуючи вище зазначене, просила суд вчинене гр. ОСОБА_1 4 червня 2024 року, близько 00 год. 55 хв., адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 130 КУпАП, розглядати за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

До зазначеної довідки з Єдиного державного реєстру судових рішень було долучено постанову Печерського районного суду міста Києва від 1 вересня 2023 року.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні повторного правопорушення підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 864908 від 04.06.2024, відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 2 ст. 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;

- у відеозаписі з нагрудної камери поліцейських (вміщені на лазерний компакт-диск), де зафільмовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, спілкування водія та співробітників поліції, момент виявлення ознак алкогольного сп`яніння, проходження огляду, що були переглянуті і досліджені судом;

- у роздруківці з приладу Drager mobile printer, приєднаного до приладу Alcotest 7510 від 04.06.2024, яким зафіксовано вимір 0,82 % проміле в організмі за наслідками проведення перевірки ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатора, що підписана ОСОБА_1 ;

- у акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складений відносно ОСОБА_1 та містить його підпис, а також у графі «з результатами згоден» міститься напис ОСОБА_1 згоден;

- у постанові Печерського районного суду міста Києва від 01.09.2023 у справі № 757/24507/23-п, роздрукована з Єдиного державного реєстру судових рішень про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за адміністративне правопорушення, вчинене 04.06.2023;

- у довідці щодо проведених заходів із встановлення повторності вчинення адміністративного правопорушення від 07.06.2024;

- у картці обліку адміністративного правопорушення.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала та самим ОСОБА_1 , заперечень, пояснень або незгоди з протоколом, протокол про адміністративне правопорушення не містить.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, грунтується на наявних у провадженні доказах, наданих посадовою особою, яка склала протокол.

Доводи апелянта про те, що фабула протоколу не відповідає обставинам зафіксованим на відеозаписах, наявних у матеріалах справи судом відхиляється. Той факт, що протокол містить посилання на керування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння не спростовує факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом алкотестеру Драгер - 0,82 проміле, що також відображено в протоколі. Зазначення в протоколі про «керування в стані алкогольного сп`яніння» не свідчить про спірність кваліфікації, оскільки спрямоване на вказівку на правову підставу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи скаржника в частині сумнівності результатів алкотестеру Драгер, оскільки працівники поліції порушили порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, а саме: перед застосування Драгеру не здійснили тестовий забір повітря для попереднього аналізу, відеозаписом не зафіксовано встановлення мундштука до пристрою перед проведенням тесту, апеляційний суд відхиляє, зважаючи на наступне.

З відеозапису бодікамери вбачається, що працівник поліції детально роз`яснив ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, показав трубку, яка були герметично запакована, звернув увагу на те, що пошкоджень цілісності пакування та елементів газоаналізатору не має. Потім працівник поліції в присутності скаржника розпакував трубку, прогрів технічний засіб та здійснив контрольний забір повітря, лише після цього надав ОСОБА_1 продути трубку.

Сертифікатів, свідоцтва про повірку під час проходження огляду не просив надати, в суді першої інстанції або під час апеляційного перегляду клопотань про витребування таких доказів не заявляв.

Щодо доводів, що огляд на стан сп`яніння був проведений за допомогою приладу «Драгер» після спливу строку обов`язкового калібрування, апеляційний суд вважає їх безпідставними, з огляду на таке.

Згідно з п. 1 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак, передбачених п. 3розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 3 розділу II вказаної Інструкції, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно ст. 8 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Пунктом 1статті 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, тобто законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації.

Пунктом 13 "Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 374 від 04 червня 2015 року, періодичній повірці підлягають вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується" встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

З даних чеку убачається, що останнє калібрування проведено 4 жовтня 2023 року.

Огляд ОСОБА_1 проведено 4 червня 2024 року, тобто протягом року з моменту проведення калібрування пристрою, відтак технічний прилад «Drager Alcotest 7510 ARMF 0330», яким проведено огляд, є сертифікований, відтак підстав вважати результати огляду недійсними відсутні.

Доводи про те, що ОСОБА_1 не знав про розгляд справи Печерським районним судом м. Києва, яким його було визнанно винним за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції, оскільки взагалі не спростовано самого факту складання протоколу поліцейськими у червні 2023 році та необізнаність про подію складення протоколу.

До матеріалів справи були додані витяги з бази АРМОР стосовно попередніх притягнень ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, з Єдиного державного реєстру судових рішень, який є відкритим джерелом інформації, доступ до якого у суду наявний, вбачається, що постановою Печерського районного суду м. Києва від 1 вересня 2023 року у справі №757/24507/23-п ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Дана постанова набрала законної сили 11 вересня 2023 року, є у вільному доступі, тому наявність самої постанови у матеріалах справи не є необхідною.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Крім того, як убачається з відеозапису, ОСОБА_1 сам повідомив працівників поліції про те, що вживав пиво.

При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винності ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.2 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, постанова судді Голосіївського районного суду міста Києва від 9 жовтня 2024 року є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 9 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана