Справа №443/2241/24
Провадження №3/443/1009/24
ПОСТАНОВА

іменем України

20 грудня 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з 1 головного відділу 6 управління Департаменту військової контророзвідки Служби безпеки України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , офіцера ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшого лейтенанта,

за частиною 4 статті 212-6 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 в ході виконання службових обов`язків, здійснив копіювання на електронно-обчислювальну машину ПЕОМ інв. № б/н, який знаходиться в службовому приміщенні №3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , електронний файл документа, створений 02.05.2022, що містить дані відомості, які підпадають під дію пункту 2.5 «Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію», затвердженого наказом начальника Генерального штабу ЗС України від 30.01.2023 №12, розголошення яких могло б призвести до втрати службової інформації, що є власністю держави, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 4 статті 212-6 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання ним вини у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 212-6 КУпАП, в повному обсязі.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, зважаючи на позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 212-6 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 4 статті 212-6 КУпАП адміністративним правопорушенням є незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 212-6 КУпАП, доведена:

протоколом 315/108 про адміністративне правопорушення від 02.12.2024, згідно з яким ОСОБА_1 в ході виконання службових обов`язків здійснив незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматамизованих) системах у електронній формі (а.с.3-6);

протоколом огляду від 04.12.2024, яким встановлено, що у службовому кабінеті №3 на ПЕОМ інв. №б/н, який підключений до локальної мережі і який відповідним чином не був категорованим для роботи з документальними матеріалами, що можуть містити інформації обмеженого характеру та на якому не створено відповідний комплекс технічного захисту інформації, виявлено факт незаконного копіювання інформації, яка містить відомості з грифом обмеження доступу «Для службового користування» та виготовлялась, оброблялась та зберігалась в інформаційних (автоматизованих) системах військової частини в електронній формі (а.с.7-10);

актом знищення інформації на накопичувачах від 04.12.2024, згідно з яким проведено знищення інформації на ПЕОМ інв.б/н (а.с.11);

поясненнями ОСОБА_1 від 04.12.2024, які відповідають викладеним в протоколі обставинам та в яких він визнав ці обставини (а.с.12-13);

витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) №42 від 28.02.2022, відповідно до якого старшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено до ІНФОРМАЦІЯ_3 офіцером ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.17);

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справах про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості.

Безпосередньо досліджені та оцінені судом зазначені вище докази є достатніми і повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 212-6 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 незаконного копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах у електронній формі, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 212-6 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого частиною 4 статті 212-6 КУпАП, яка доведена повністю; обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення щире розкаяння винного; відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 4 статті 212-6 КУпАП у виді штрафу з конфіскацією незаконно виготовлених копій баз даних. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування

Також, з огляду на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 212-6 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн, з конфіскацією незаконно виготовлених копій баз даних незаконно виготовленої копії електронного файлу документа «Кадри.xlxs».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів