Провадження № 3/185/45/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2024 року м. Павлоград
Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Самоткан Н. Г., розглянувши матеріал, що надійшов з Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Букура М.Є.,
В С Т А Н О В И Л А :
02 жовтня 2023 року о 23 год. 00 хв. в м. Павлограді по вул. Озерній, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Kia Sorento» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. (Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 186383 від 02 жовтня 2023 року).
Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою провину не визнав. Пояснив, що 02 жовтня 2023 року він, прибув до своєї матері додому з військової служби. Припаркувавши автомобіль, він вимкнув двигун та збирався підійматися в квартиру. Після чого до нього підійшли працівники поліції і почали вимагати від нього проходження огляду для визначення стану сп`яніння. Зазначив, що він не вживав ні алкогольних напоїв ні наркотичних засобів та був тверезим. Від проходження огляду він відмовився, тому, що вважав таку вимогу безпідставною, оскільки на момент зупинки його працівниками поліції він не керував транспортним засобом і не мав ознак сп`яніння. Заперечив факт керування транспортним засобомв стані алкогольного сп`яніння та просив провадження по даній справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Букур М.Є.заявив клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками сп`яніння та відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Зокрема, на думку захисника, протокол про адміністративне правопорушення було складено в порушення вимог ст. 254 КУпАП, при його складенні не зазначено відомостей щодо державного номерного знаку автомобіля, не зазначено власника автомобіля та в графі «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» відсутній підпис ОСОБА_1 , чим обмежено право на захист ОСОБА_1 . Крім того, представник посилався на безпідставність зупинки транспортного засобу поліцейськими та порушення ними порядку і процедури проведення огляду на стан сп`яніння, вказуючи на відсутність в матеріалах справи доказів, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і моменту зупинки транспортного засобу, на відсутність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , а також те, що під час огляду не було залучено свідків та не було здійснено безперервної відеофіксації.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, перевіривши їх на належність, допустимість, достатність та достовірність приходжу до наступного висновку.
Згідно п. 2.5 ПДР України,водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
ВинністьОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими письмовими доказами:протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 186383 від 02 жовтня 2023 року, в якому вказано обставини інкримінованого адміністративного правопорушення; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 186384 від 02 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02 жовтня 2023 року, відповідно до якогоОСОБА_1 направляється на огляддо закладу охорони здоров`я та від оглядуОСОБА_1 відмовився; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого від оглядуОСОБА_1 відмовився під відеофіксацію; відеозаписом на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.
Що стосується доводів сторони захисту про відсутність в діяхОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то вважаю їх такими, що не заслуговують на увагу, оскількитакі не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду.
Посилання сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в момент коли до нього підійшли працівники поліції, вважаю неспроможними, оскільки такі не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у справі доказами.
Так,згідно письмових заперечень, долучених до матеріалів справи, ОСОБА_1 фактично не оспорює факт керування ним транспортним засобом«Kia Sorento» д.н.з. НОМЕР_1 , зокрема вказує, що «він прибувши до своєї матері додому з військової служби вже вимкнув двигун та збирався підійматися в квартиру», також згідно цих же заперечень ОСОБА_1 не заперечує наявність вимоги працівників поліції пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я.
Крім того, згідно переглянутих в судовому засіданні відеозаписів, наданих працівниками поліції, встановлено, що автомобіль «Kia Sorento» д.н.з. НОМЕР_1 , рухається по проїзній частині, після чого даний автомобіль зупиняється та з водійського сидіння на вимогу працівника поліції виходить ОСОБА_1 . Також, при перегляді відеозаписів встановлено, що водій ОСОБА_1 відмовився виконати вимогу працівника поліції щодо проходження ним огляду на визначення стану сп`яніння.
Посилання ОСОБА_1 на те, що він не перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, та відповідно не мав будь-яких ознак стану сп`яніння, і тому вимога працівників поліції щодо проходження ним огляду була безпідставною, вважаю такими, що не ґрунтуються на вимогах закону. Так, відповідно до положення п. 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто встановлення наявності у водія ознак сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських, а тому навіть відсутність цих ознак чи наявність ознак з інших причин не спростовує правомірності дій поліцейського.
Таким чином, ОСОБА_1 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, а водій в усякому випадку, як зазначено вище, не мав права ігнорувати вимоги п. 2.5 ПДР.
Доводи сторони захисту щодо безпідставності зупинки транспортного засобу вважаю такими, що не заслуговують на увагу, оскільки поліцейські діяли в межах своїх повноважень під час несення служби. Як вбачається з матеріалів справиОСОБА_1 керував автомобілем о 23:00 год., тобто фактично з порушенням комендантської години, тому працівники поліції мали право зупинити ОСОБА_1 для з`ясування причини керування транспортним засобом з порушенням комендантської години.
При цьому, зауваження захисника щодо того, що відеозапис є фрагментальним, не є безперервним, а тому такий відеозапис є неналежним доказом, вважаю необґрунтованими. Оскільки при відтворенні відеофайлів, з яких складається відеозапис, встановлено що відеофіксація здійснюється безперервно. При цьому відеозапис є таким, що отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Необґрунтованими також є твердження сторони захисту про порушення з боку поліцейських визначеної законом процедури проведення огляду на стан сп`яніння у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи відомостей про осіб, які були б свідками такого огляду, оскільки на виконання вимог ст. 266 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозапис.
Також, вважаю необґрунтованими і доводи сторони захисту про те, що впротоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей щодо державного номерного знаку автомобіля, зазначено власника автомобіля та в графі «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» відсутній підпис ОСОБА_1 , оскільки це жодним чином не спростовує встановлені обставини і не впливає на висновок щодо винуватостіОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 ПДР України.
Таким чином, з огляду на характер скоєного правопорушення, вивчивши матеріали справи, вважаю, що в діяхОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вина якої у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, доходжу висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, на правопорушника, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, покладається сплата судового збору, тому приходжу до висновку стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284, 130 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі скарги в 10-денний строк.

Суддя Н. Г. Самоткан