ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1737/24

Провадження № 3/568/872/24

11 грудня 2024 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Делалова О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу організації несення служби в Дубенському районі УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 141030 ОСОБА_1 02.10.2024 року о 05 год. 33 хв. в м. Радивилів, по вул. Стрижака 55, Дубенського району Рівненської області, керував транспортним засобом ГАЗ 5312, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами тесту проведеного працівниками поліції на місці вчинення правопорушення за допомогою приладу «Alcotest 7510» Drager, прилад № 2241, відповідно до якого було виявлено наявність парів алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 в розмірі 0.81 проміле, чим порушив п. 2.9 А ПДР України, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

В судове засідання ОСОБА_1 не з"явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, будь яких заяв чи клопотань про причину неявки у судове засідання суду не надав.

Одночасно, суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Однак ОСОБА_1 до суду не прибув, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Складаючи протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП працівники поліції зазначили, що ОСОБА_1 02.10.2024 року о 05 год. 33 хв. в м. Радивилів, вул. Стрижака 55, Дубенського району Рівненської області, керував транспортним засобом ГАЗ 5312, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами тесту проведеного працівниками поліції на місці вчинення правопорушення за допомогою приладу «Alcotest 7510» Drager,прилад № 2241, відповідно до якого було виявлено наявність парів алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 в розмірі 0.81 проміле, в підтвердження чого були надані акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія до закладу охорони здоров`я, копія постанови серія ЕНА № 3176840 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з ч.1 ст. 121 3 КУпАП та відеозапис з камер працівників поліції.

Однак суд вважає, що вищенаведені докази не можна вважати допустимими, достатніми, належними та такими, що доводять вину ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Особа, яка скоїла правопорушення, відповідно до вимог ч.1 ст. 8 КУпАП підлягає відповідальності на підставі закону, діючого в час і по місцю здійснення правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, а також іншими документами та показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП серед іншого передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За приписами ч. 6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» (надалі Порядок), огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я ( в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько- акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п 6. вищезазначеної постанови, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Так, згідно долучених працівниками поліції та оглянутих судом відеозаписів з нагрудної бодікамери, судом встановлено, що поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 його права, після того, як він пройшов тест на визначення стану алкогольного сп`яніння, і не погодився з результатом та захотів їхати до медичного закладу, працівники поліції проігнорували дану обставину та склали протокол про адміністративне правопорушення попри бажання ОСОБА_1 провести огляд у медичному закладі.

Допущені порушення є безперечною підставою для поставлення під сумнів законності протоколу про адміністративне правопорушення та зібраних по справі доказів.

Відповідності до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Виходячи з викладеного, наданих доказів, суд приходить до висновку, що поліцейськими була порушена процедура проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, що передбачена ст.266 КУпАП, а тому такий огляд визнається недійсним.

Отже, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Крім того, аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину (адміністративного правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, а тому справу необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 251, ст. 256, 266, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Делалова