Справа № 365/748/24
Номер провадження: 3/365/366/24
ПОСТАНОВА

іменем України

23 грудня 2024 року с-ще Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Хижний Р. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від СПД № 2 ВП № 1 Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , зі слів непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Адміністративне правопорушення вчинене за наступних обставин.

05.10.2024 року о 00 год.19 хв. в с-щі Згурівка по вул. Молодіжна поблизу буд. 60, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «SKODA OCTAVIA TOUR» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на ста алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я відмовився під відеозапис портативного відеореєстратора «Tecsar» № 6/96, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Своїми діями особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вчинив відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» та повноваження прокурора, визначені статтею 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Захисник Гончаренко О.О. просив провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючи на наступне. В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом по вул. Молодіжна, в дійсності факт керування транспортним засобом зафіксований працівниками поліції по вул. Садова, що в судовому засіданні підтвердив працівник поліції. Відтак, ОСОБА_2 не керував транспортним засобом по вул. Молодіжна, а відтак не вчинив обовязкових дій, що характеризують об`єктивну сторону. Місце складення протоколу не відповідає місцю вказаному в ньому. Так у протоколі зазначено, що він складений по вул. Молодіжна поблизу будинку буд. 60. Фактично протокол був складений по вул. Садова, поруч з будинком 6-А, що в судовому засіданні підтвердив працівник поліції. З огляду на це, протокол має всі ознаки недопустимого доказу. Матеріали справи не містять підтвердження вручення ОСОБА_2 копії протоколу, що є істотним порушенням права на захист. Складання протоколу відбулося з грубим порушенням процесуальних норм, зокрема матеріали справи не містять відеозапису складання протоколу, а також не містить інформації про наявність свідків. Особа не може бути притягнута до відповідальності за відмову від огляду у закладі охорони здоров`я, якщо вона не направлена туди у встановленому законом порядку. Письмове направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного спяніння не було вручено ОСОБА_2 . Працівник поліції в судовому засіданні визнав, що не складав направлення та не вручав його ОСОБА_2 , оскільки вважав це не потрібним. Також захисник звертає увагу на відсутність факту відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом.

В судовому засіданні поліцейський ОСОБА_3 пояснив, що дійсно 05.10.2024 року після опівночі здійснював патрулювання в с-щі Згурівка. Патрульним екіпажем був помічений транспортний засіб «SKODA OCTAVIA TOUR», водій якого не впевнено тримався на трасі та помітивши патрульний автомобіль почав пришвидчуватись. Поліцейськими було подано сигнал водія для зупинки. Коли поліцейські підійшли, то побачили, що водій, яким виявився ОСОБА_2 мав ознаки алкогольного спяніння, зокрема сильний запах перегару з рота. Після цього, поліцейський запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою спеціального приладу, на що ОСОБА_2 відмовився. Також йому було запропоновано пройти огляд стан сп`яніння у лікарні, від чого останній теж відмовився. По факту відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння було складено протокол про адміністративне правопорушення. Копію протоколу не було вручено ОСОБА_2 , оскільки останній відмовився підписувати протокол та отримувати його копію. Описані події зафіксовані відеозаписом портативного реєстратора. Дійсно в протоколі було невірно вказано вулицю, а саме замість вул. Садова, вказано вул. Молодіжна. Це сталось через те, що поліцейський є немісцевим та не дуже добре орієнтується в назвах вулиць в с-щі Згурівка. Адреса була взята із бази даних, де була зазначена попередня адреса проживання ОСОБА_2 по вул. Молодіжна. Крім того, сам правопорушник зазначив, що вони знаходяться за адресою його проживання. Копія протоколу не вручалась ОСОБА_2 , оскільки він відмовився від його отримання. На відео чітко зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки та в закладі охорони здоровя.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 182462 та його копією (а.с. 1, 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, або перебування під впливом лікарських препаратів, яким зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки (а.с. 3);

- направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів в умовах закладу охорони здоров`я КНП «Згурівська лікарня» (а.с. 4);

- відеозаписами портативного відеореєстратора, яким зафіксовано керування ОСОБА_2 транспортним засобом, наявність у останнього ознак алкогольного спяніння та його відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу та в закладі охорони здоров`я (а.с. 5).

Суд не приймає до уваги посилання сторони захисту на наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного. На думку суду, зазначення у протоколі неправильної адреси вул. Молодіжна замість вул. Садова є помилкою, яка не тягне за собою визнання протоколу недопустимим доказом, оскільки сам ОСОБА_2 визнає, що керував транспортним засобом він по вул. Садова та саме вказана вулиця була місцем складання протоколу, також з наданого відеозапису можна визначити вказану вулицю. Щодо невручення ОСОБА_2 письмового направлення на огляд, то з наданого відеозапису чітко встановлено, що йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння у Згурівський лікарні та відмову останнього від проходження такого огляду. Відсутність факту відсторонення водія від керування не свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення та не виключає адміністративну відповідальність. Суд також не вбачає, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення мали місце грубі порушення вимог процесуального законодавства, що наділяють протокол однак недопустимого доказу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

В свою чергу, обов`язком водіїв є дотримання вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема Правил дорожнього руху.

Статтею 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановлено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 та ст. 40 Закону України № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII), поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що зібраними у справі доказами повністю доведена вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме вчиненні відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а також його відмова від проходження у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу та в умовах закладу охорони здоров`я повністю підтверджується відеозаписом портативного відеореєстратора, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні було встановлено, що дане правопорушення було вчинено ОСОБА_2 , який винен в його вчиненні, підлягає адміністративній відповідальності, пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено, майнова шкода не заподіяна, посвідчення водія не вилучалось.

ОСОБА_2 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 12.03.2013, статус: вилучене (а.с. 7 довідка).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника ОСОБА_2 адміністративне стягнення передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Суд не приймає до уваги, посилання захисника на те, що до ОСОБА_2 не може бути застосоване адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування, оскільки посвідчення водія має статус «вилучене», з огляду на те, що в даному випадку застосування такого адміністративного стягнення не виключається та носить превентивний характер.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з правопорушника судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 7, 40-1,130,245,247,251,252 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно з ч. 1ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Р. В. Хижний