ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В.Т., за участі секретаря судового засідання Галичанської Т. В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Тележинського М. М., представника Чернівецької митниці Державної митної служби України Білобрицького С. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Тележинського М. М. на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 жовтня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 жовтня 2024 року громадянина Туреччини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 11 жовтня 2020 року, генеральним консульством Туреччини в м. Київ, посвідка на постійне місце проживання НОМЕР_2 , видана уповноваженим органом 6801 від 31 липня 2019 року, проживає: АДРЕСА_1 , визнано винним у порушенні митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, що складає 11 610 530,50 грн. з конфіскацією цих товарів, які були вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №0146/40800/23 від 24.02.2024 року.

Стягнуто з громадянина Туреччини ОСОБА_2 судовий збір, в розмірі 605 грн. 60 коп., на користь держави.

Згідно постанови суду першої інстанції, громадянин Туреччини ОСОБА_3 , вчинив дії, спрямовані на незаконне переміщення, через митний кордон України 635 000 дол. США з приховуванням від митного контролю, шляхом використання способів та засобів, що утруднюють їх виявлення (в середині господарської валізи чорного кольору з одягом всередині джинсів).

Провадження №33/822/696/24 Головуючий у І інстанції: Іщенко І. В.

Категорія ч. 1 ст. 483 МК України Доповідач: Марчук В.Т.

На вказану постанову надійшла апеляційна скарга захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 - адвоката Тележинського М. М., в якій він просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною та необґрунтованою.

Вказує, що ОСОБА_4 при проходженні митного огляду одразу повідомив про наявність у нього вказаної суми готівкових коштів та вказав про намір їх задекларувати, що було проігноровано працівниками митниці.

Зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінки вказаним обставинам.

Стверджує, що призначене ОСОБА_5 адміністративне стягнення суперечить рішенню Конституційного Суду України від 05 липня 2023 року та рішенням Європейського суду з прав людини.

Крім того, на вказану постанову суду першої інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 також подав апеляційну скаргу, в якій просить суд поновити йому строк на апеляційне оскарження та закрити провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необґрунтованою.

Вказує, що суд першої інстанції, у винесеній постанові, не навів належних та допустимих доказів на підтвердження його вини у вчиненні правопорушення.

Зазначає, що суд не врахував його пояснення про намір задекларувати наявні в нього кошти.

Вказує, що наведені обставини щодо його наміру задекларувати готівкові кошти було зафіксовано на відеозаписі, якій здійснювався в ході складання матеріалів.

Зазначає, що він викликав адвоката, для надання йому правничої допомоги, однак адвоката, не пропустили.

Вказує, що конфіскація в нього коштів із одночасним накладенням на нього штрафу у розмірі 50 % вартості товару, що складає 11 610 540 грн. 50 коп. є явно несправедливим та непропорційним покаранням.

В якості підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, в апеляційних скаргах зазначено, що протокол про порушення митних правил було складено 24 лютого 2023 року, в той час, як оскаржувану постанову винесено 23 жовтня 2024 року, тобто через 20 місяців після складення протоколу.

Апелянтам не було відомо про дату розгляду справи, а про прийняте судом рішення останній дізнався тільки 18 листопада 2024 року, з загальнодоступного сайту Судової влади.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, подану апеляційну скаргу, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Тележинського М. М., про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, пояснення представника Чернівецької митниці Державної митної служби України Білобрицького С. Г., який просив залишити без задоволення подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк апеляційного оскарження постанови місцевого суду, якщо він пропущений із поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_4 складено 24 лютого 2023 року (а.с. 1-3).

В матеріалах справи наявне повідомлення Чернівецької митниці Деоржавної митної служби України від 08 жовтня 2024 року (а.с. 55), адресоване ОСОБА_5 , про розгляд справи в Першотравневому районному суду м. Чернівці о 10 год 30 хв. 23 жовтня 2024 року.

Разом з цим, матеріали справи не містять будь-якого підтвердження надсилання або ж отримання ОСОБА_6 вказаного повідомлення про розгляд справи.

На усний запит апеляційного суду Чернівецька митниця Державної митної служби України не надала доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про місце, дату та час судового розгляду справи.

Суд першої інстанції розглянув справу в призначену митним органом дату, а саме 23 жовтня 2024 року, за відсутності ОСОБА_1 чи його захисника.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату та час судового розгляду, що, з врахуванням суттєвої різниці в часі між датою складення протоколу та судового розгляду, а також із врахуванням того, що ОСОБА_4 є громадянином іноземної держави та не володіє українською мовою, вказує на поважність причин пропуску строків на апеляційне оскарження, а отже клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Тележинського М. М. слід задовольнити.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із вимогами ст. 487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 483 МК України передбачена адміністративна відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел).

Зміст диспозиції ч. 1 ст. 483 МК України у поєднанні із ст. 10 КУпАП дає підстави стверджувати те, що у даній справі підлягає доведенню те, що ОСОБА_4 переміщував або вчиняв дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, під час переміщення товарів через митний кордон України усвідомлював протиправність своїх дій, передбачав настання наслідків у виді порушення встановленого МК України та іншими Законами України порядку переміщення товарів через митний кордон України і бажав настання цих наслідків.

З протоколу про порушення митних правил № 0146/40800/23 від 24 лютого 2023 року (а.с. 1-3) вбачається, що ОСОБА_4 притягається до відповідальності, за те, що він 24 лютого 2023 року о 06 год. 30 хв., заїхавши на територію п/п Порубне-Сірет Чернівецької митниці, рейсовим автобусом, який слідував по маршруту Стамбул - Київ - Стамбул, вчинив дії спрямовані на незаконне переміщення через митний кордон України 635 000 доларів США, з приховуванням від митного контролю, шляхом використання способів та засобів, що утруднюють їх виявлення, а саме сховав їх всередині господарської валізи чорного кольору з одягом, в середині джинсів.

З перекладу письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с. 12-14) вбачається, що останній вказав працівникам митниці про наявність в нього грошових коштів у вказаній сумі та намір їх задекларувати.

Інших доказів матеріали справи не містять.

Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 зберігав грошові кошти всередині господарської валізи чорного кольору з одягом, в середині джинсів.

Зберігання ОСОБА_6 вказаної суми готівкових коштів в його сумці не становить будь-яку з дій, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, з яким законодавець пов`язує приховування товарів від митного контролю.

Разом з цим, матеріали справи не містять будь-які відомості, які б підтверджували подання ОСОБА_6 митної декларації чи вчинення будь-яких дій, спрямованих на отримання роз`яснення щодо необхідності декларування наявних в нього готівкових коштів.

Частиною 1 статті 471 МК України передбачає відповідальність за недекларування валютних цінностей, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування.

Відповідно до Примітки до ст. 471 МК України недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")".

Згідно п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно ст. 8 Про валюту і валютні операції Транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 3 п. 8 Розділу Форми письмового декларування Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 21 травня 2012 року, для декларування транскордонного переміщення фізичними особами валюти України, іноземної валюти та банківських металів у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро, а також для письмового декларування фізичними особами платіжних документів та цінних паперів (акцій, облігацій, купонів до них, векселів (тратт), боргових розписок, акредитивів, чеків, банківських наказів, депозитних сертифікатів, інших фінансових та банківських документів), виражених у валюті України, в іноземній валюті або банківських металах, сумарна фактурна вартість яких перевищує суму, встановлену Митним кодексом України для письмового декларування товарів, що переміщуються громадянами, використовується декларація, зазначена в абзаці шостому пункту 2 вказаного Положення.

За наведених обставин, ОСОБА_4 підлягає відповідальності саме, за ч. 1 ст. 471 МК України, як недекларування валютних цінностей, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, оскільки вказана норма, у порівнянні з положеннями ст. 483 МК України є спеціально визначеної нормою, яка охоплює всі складові діяння ОСОБА_1 .

Застосування до ОСОБА_1 відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, без врахування положень ч. 1 ст. 471 МК України - суперечить принципу правової визначеності.

Крім того, вирішуючи питання про перекваліфікацію дій ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 483 на ч. 1 ст. 471 МК України, суд враховує, що протокол про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 містить визначення складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 471 МК України, у зв`язку з чим, суд не приймає на себе функції обвинувачення та санкція ч. 1 ст. 471 МК України, у порівнянні з ч. 1 ст. 483 МК України, пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції не звернув увагу на вказані недоліки, чим допустив порушення норм процесуального права та не дотримався норм матеріального права.

Суд відхиляє доводи апеляційний скарг ОСОБА_4 та його захисника - адвоката Тележинського М. М. про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріалами справи поза розумним сумнівом доведено недекларування валютних цінностей, що переміщувались ОСОБА_6 , в сумі 635 000 доларів США, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, оскільки сам ОСОБА_4 , як у своїх письмових поясненнях, так і у поданій апеляційній скарзі, визнає належність та наявність в нього вказаної суми готівкових коштів і неподання ним відповідної митної декларації.

Вирішуючи питання про розмір штрафу, який згідно санкції ч. 1 ст. 471 МК України підлягає застосуванню до ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції наводить наступне.

Днем вчинення порушення митних правил є 24 лютого 2023 року.

Згідно офіційних відомостей з сайту Національного банку України, станом на 24 лютого 2023 року, офіційний курс доллара США становив 36,5686 гривень, Євро - 38,8231 гривень.

Дозволена для ввезення в Україну, без подання декларації сума не повинна перевищувати еквівалент 10000 Євро, що станом на 24 лютого 2023 року складає 388 231 гривня.

ОСОБА_4 , згідно встановлених обставин справи, ввозив в України 635 000 доларів США, що станом на 24 лютого 2023 року, за офіційним курсом НБУ, становить еквівалент 23 221 061 гривень.

Штраф, за санкцією ч. 1 ст. 471 МК України, накладається в розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування.

Таким чином, перевищена сума готівкових коштів, яку ввозив ОСОБА_4 , складає еквівалент 22 832 830 гривень, який обраховується наступним чином: 23 221 061 гривень - 388 231 гривня = 22 832 830 гривень.

Двадцять відсотків від 22 832 830 гривень складає 4 566 566 гривень.

У зв`язку з чим, на ОСОБА_7 слід накласти штраф у розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, який складає 4 566 566 гривень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року.

Таким чином, апеляційні скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та його захисника - адвоката Тележинського М. М. підлягають частковому задоволенню, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 жовтня 2024 року слід скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись статтями 483, 487, 489, 492, 495, 497, 498, 527, 528, 529 Митного кодексу України, ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Тележинського М. М. про поновлення строків на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 та його захиснику - адвоката Тележинського М. М. строк на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 жовтня 2024 року.

Апеляційні скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Тележинського М. М. задовольнити частково.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 жовтня 2024 року, якою громадянина ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України - скасувати та прийняти нову постанову, якою громадянина Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 11.10.2020 року, генеральним консульством Туреччини в м. Київ, посвідка на постійне місце проживання НОМЕР_2 , видана уповноваженим органом 6801 від 31.07.2019 року, РНОКПП НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_1 , визнати винним у порушенні митних правил за ч. 1 ст. 471 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, згідно з офіційним курсом Національного банку України на день вчинення порушення митних правил, а саме 4 566 566 (чотири мільйони п`ятсот шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят шість) гривень.

Стягнути з громадянина Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 11.10.2020 року, генеральним консульством Туреччини в м. Київ, посвідка на постійне місце проживання НОМЕР_2 , видана уповноваженим органом 6801 від 31.07.2019 року, РНОКПП НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_1 , судовий збір, в розмірі 605 грн. 60 коп., на користь держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя [підпис] В.Т. Марчук