Справа № 473/5557/24
Провадження № 33/812/559/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання Ковальським Є.В.,

за участі захисника Ліпатова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її захисника адвоката Ліпатова Сергія Володимировича, на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2024 року серії ААД № 840364 30 вересня 2024 року о 01:39 год. в м. Вознесеньк по вул. Соколецькій, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Volkswagen Jetta, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на місці зупинки та у Вознесенській ЦРЛ відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 жовтня 2024 року ОСОБА_2 (як зазначено у постанові) визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду ОСОБА_1 та її захисник адвокат Ліпатов С.В. подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, просили її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначали, що судом порушено норми процесуального права, оскільки ОСОБА_1 не була повідомлена судом про день час та місце розгляду справи, а тому її доводи вислухані не були, чим порушено право на захист. Також враховуючи, що матеріали справи надійшли до суду з помилкою в прізвищі, а саме ОСОБА_3 , а не ОСОБА_4 , апелянт була позбавлена можливості дізнатися про день час та місце розгляду справи із сайту Судової влади України. Помилка в написанні прізвища « ОСОБА_3 », допущена і при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським, а тому суд мав би повернути матеріали справи на доопрацювання для встановлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та уточнення її анкетних даних, оскільки суд позбавлений можливості усувати вказані недоліки самостійно. Поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння передбачений Інструкцією №1452/735, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом вини ОСОБА_1 . У протоколі суть правопорушення сформульована незрозуміло, не зазначено, який порядок проходження такого огляду було запропоновано водієві та відповідно який саме результат застосовано встановлення факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння до ОСОБА_1 (на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічних засобів, чи в лікарні за результатами токсилогічного дослідження). У протоколі не зазначені конкретні дії правопорушника, які б підпадали б під об`єктивну сторону та мали ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В графі «до протоколу додаються» не вказано які докази долучено до матеріалів справи, що порушує вимоги Інструкції з оформлення матеріалів провадження. Також матеріали справи не вказують, що ОСОБА_1 допустила порушення правил дорожнього руху України, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити закону зупинку транспортного засобу під керуванням останньої. Безпідставна зупинка транспортного засобу є незаконною, що узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 15 березня 2019 року у справі №686/11314/17. Також апелянти вказували, що долучені до протоколу матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, а отже копії зазначених матеріалів повинні бути засвідчені електронним цифровим підписом або надані суду в оригіналі, проте уповноваженою особою цього порядку не дотримано, а тому наявний у справі відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом. Крім цього відеозапис не повний, оскільки не містить факт складання адміністративного протоколу та роз`яснення прав у відповідності до ст. 268 КУпАП. Матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування уповноваженій нею особі, що викликає сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Не зафіксовано жодним чином і факт вручення копії протоколу.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції захисник Ліпатов С.В. підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, просив розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що суд першої інстанції наведених вище вимог законодавства дотримався.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. №3353-XII встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачений обов`язок учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.п."а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція).

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2024 року серії ААД № 840364 30 вересня 2024 року о 01:39 год. в м. Вознесеньк по вул. Соколецькій, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Volkswagen Jetta, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на місці зупинки та у Вознесенській ЦРЛ відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с. 1).

ОСОБА_1 від підписів у протоколі відмовилася.

До протоколу додано DVD диск та направлення на огляд.

Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння зафіксований проведеною працівниками поліції відеозйомкою на нагрудний відеореєстратор.

Відеозйомкою, проведеною працівниками поліції, підтверджується, що працівники поліції під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , встановивши у неї ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з поржнини рота), повідомили про це водію і запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки, на що ОСОБА_1 спочатку погодилась, проте зафіксована відеозаписом поведінка ОСОБА_1 свідчила про небажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, працівником поліції було повторно запропоновано пройти огляд на, що ОСОБА_1 відповіді не надавала. Після цього працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що вони розцінюють це як відмову пройти огляд на стан сп`яніння та на неї буде складений протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП. (відео 02:03:21 02:04:43).

На переконання апеляційного суду неодноразове ігнорування пропозиції поліцейського не можна розцінити інакше як відмову від проходження огляду.

Отже дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмовою ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги з приводу того, що ОСОБА_1 не була повідомлена судом про день час та місце розгляду справи, чим порушено її право на захист, оскільки викладене спростовується матеріалами справи. Так в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення - судової повістки-повідомлення про судове засідання на 31.10.2024 року, з підписом ОСОБА_1 про отримання (а.с. 10).

Враховуючи викладене, не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції право ОСОБА_1 на захист в зв`язку з розглядом справи без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, за відсутності доказів належного повідомлення такої особи про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, захисник Ликової О.В. приймав участь в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції та надав пояснення щодо обставин справи.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта щодо помилки в написанні прізвища « ОСОБА_3 » при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2024 року серії ААД № 840364 чітко зазначено прізвище « ОСОБА_4 », а не « ОСОБА_3 », таке ж прізвище зазначено і на СD диску з відеофіксацією порушення, а тому у суду не було підстав для направлення справи на доопрацювання.

Доводи апеляційної скарги, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння спростовуються зібраними у справі доказами.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам чинного законодавства. Так вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також з урахуванням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення відображає всі істотні ознаки складу правопорушення, за яке ОСОБА_1 , притягається до адміністративної відповідальності.

Що стосується посилань апеляційної скарги про безпідставність зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 то такі не можуть бути прийняті до уваги. Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, поліцейський належним чином інформував скаржника про причину зупинки, а саме було повідомлено що водій, керувала автомобілем під час комендантської години.

З приводу доводів, що в порушення п. 9 розділу 2 Інструкції № 1376 поліцейський не вказав у протоколі на які докази він посилається та які конкретно докази долучені до адмінматеріалів, то викладене спростовується змістом протоколу ААД № 840364 30 вересня 2024 року в якому зазначено, що до протоколу додається DVD диск та направлення.

Посилання апеляційної скарги на те, що долучені до протоколу матеріали справи на оптичному диску є неналежним доказом, так як не засвідчені електронним цифровим підписом уповноваженої на те особи не заслуговують на увагу.

Норми законодавства про адміністративні правопорушення (КУпАП) не містять вимог щодо порядку подання електронних доказів, а тому обставини справи мають доводитись за загальними вимогами щодо доказів (стаття 251 КУпАП).

Відеозаписи, які долучені до протоколів про адміністративні правопорушення у справі, сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містять ознак фальсифікації та фабрикації та є належним доказом у розумінні ст. 251 КУпАП. Вказана відеозйомка здійснювалась працівниками поліції нагрудною камерою на законних підставах у відповідності до вимог статті 40 Закону України "Про Національну поліцію".

Твердження про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом - не впливають на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді. До того ж, з відеозапису вбачається, як працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що їй потрібно шукати тверезого водія, щоб він відвіз її додому. ( відео 02:16:39- 02:16:43).

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про невручення ОСОБА_1 примірнику протоколу про адміністративне правопорушення. Так з відеозапису з нагрудної боді-камери вбачається, що ОСОБА_1 ігнорувала пропозицію працівника поліції підписувати протокол, що він розцінив як відмову, тому поліцейський не міг їй його видати (02:05:26; 02:16:08-02:16:38).

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

За такого немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Між тим вирішуючи питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд помилково вказав прізвище « ОСОБА_5 », тоді як з матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що він складений відносно « ОСОБА_4 ».

Зазначену в постанові судді районного суду помилку, апеляційний суд визнає технічною опискою та вважає за необхідне виключити її з вступної, мотивувальної та резолютивної частини постанови, а тому постанова підлягає зміні .

Керуючись ст.294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її захисника адвоката Ліпатова Сергія Володимировича залишити без задоволення

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 жовтня 2024 року - змінити.

Виключити з вступної, мотивувальної та резолютивної частини постанови вказівку про прізвище « ОСОБА_3 »

В решті постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 жовтня 2024 року залишити без змін.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць