П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1593/24

12 грудня 2024 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Битківський Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, інваліда III групи, громадянина України, за ст.122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Відносно ОСОБА_1 старшим інспектором управління патрульної поліції у Львівській області Стефураком І.В.12 листопада 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №112502 про те, що він 07 листопада 2024 року о 09 год 04 хв в м. Львів на вул. Стецька,13, керуючи транспортним засобом марки "Toyota RAV4", д.н.з. НОМЕР_1 , допустив порушення вимог п.2.10 Правил дорожнього руху, а саме: після вчинення ДТП покинув місце пригоди.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав. Щодо фактичних обставин справи пояснив, що у вказаний у протоколі час намагався припаркувати свій автомобіль на узбіччі дороги на вулиці Стецька, що у м. Львові. З цією метою пробував зайняти вільну нішу між іншими припаркованими автомобілями. Однак, переконавшись, що місця недостатньо, виїхав та припаркував автомобіль в іншому місці. Допустив, що виконуючи декілька раз спробу втиснутись у вільний простір, міг не розрахувати інтервал між автомобілями і зачепити стояче авто. Проте при виконання маневру цього не помітив. Після повідомлення поліції оглянув свій автомобіль і пошкоджень на ньому не виявив. Проте не заперечив, що автомобіль потерпілого міг отримати потертості внаслідок контакту з його авто, тому вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не заперечував. Однак умислу на залишення місця ДТП не мав, оскільки не усвідомлював, що воно відбулося.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП, тому просив провадження у справі щодо нього закрити.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Пунктом 2.10 А Правил дорожнього руху передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП характеризується виною у формі умислу.

В ході розгляду справи судом не встановлено належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 умисно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний. Так, перегляд матеріалів відеофіксації, що здійснений за допомогою стаціонарних камер спостереження за місцем стоянки автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , які долучені до протоколу, свідчить, що водій транспортного засобу марки "Toyota RAV4", д.н.з. НОМЕР_1 під час виконання маневрів заїзду на вільний простір та виїзду поруч з автомобілем «Volkswagen Golf» допустив порушення правил дорожнього руху стосовно дотримання безпечного інтервалу. Однак відео не містить жодних даних, які би вказували на те, що водій свідомо покинув місце події, розуміючи, що став причетним до пошкодження іншого транспортного засобу. Зокрема, виконуючи маневри, ніяких ознак того, що автомобіль зазнав відчутного для водія зіткнення не спостерігається. Водій з автомобіля під час виконання маневрів не виходив, автомобіль не оглядав. Судом не здобуто доказів, які би спростували пояснення ОСОБА_1 про те, що він не помітив (не відчув) контакту зі стоячим автомобілем і місце зупинки покинув не маючи умислу уникнути відповідальності за порушеня правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене вище, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За викладених вище обставин суд приходить до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Копію постанови вручити ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М. Битківський