Справа № 352/2795/24
Провадження № 3/352/1302/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2024 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменко С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 (місто Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст протоколу про адміністративне правопорушення:

Поліцейським СРПП ВП №1 (місто Тисмениця) ОСОБА_2 15 жовтня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення за наступних обставин:

15 жовтня 2024 року близько 14:00 годин в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї свекрухи, під час якого ображала, висловлювалась нецензурною лайкою, погрожувала фізичним насильством, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Згідно протоколу про адміністративні правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 173-2 кодексу України про адміністративні правопорушення.

2.Рух провадження

24 жовтня 2024 року протокол про адміністративне правопорушення із доданими матеріалами надійшов до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області та призначено для розгляду по суті на 25 жовтня 2024 року.

25 жовтня 2024 року судове засідання відкладено на 14 листопада 2024 року в зв`язку із неявкою ОСОБА_1

14 листопада 2024 року судове засідання відкладено на 18 грудня 2024 року в зв`язку із неявкою ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 відомо про розгляд справи Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області, про що свідчить її підпис в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування повістки за місцем її проживання, однак в судове засідання не з`явилась.

Стаття 172-3 кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно до частини другої статті 268 кодексу України про адміністративні правопорушення НЕ належить до переліку статей, при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, він своїм правами на захист та участь в судовому засіданні не скористався, пояснення по суті справи не надав, його присутність при розгляді справи не є обов`язковою, суддя вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

3.Докази, досліджені під час судового розгляду:

3.1 Письмові докази:

Протокол про адміністративне правопорушення:

Згідно із текстом протоколу, 15 жовтня 2024 року близько 14:00 годин в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї свекрухи, вході якого ображала, висловлювалась нецензурною лайкою, погрожувала фізичним насильством, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду правопорушенням не завдано.

ОСОБА_1 відмовилась від дачі пояснень згідно статті 63 Конституції України.

Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, складений 15 жовтня 2024 року

Згідно із текстом протоколу, ОСОБА_3 заявила, що 15 жовтня 2024 року о 14:15 годин її невістка ОСОБА_1 по місцю їхнього спільного проживання, вчинила із нею словесний конфлікт. В сторону ОСОБА_3 її невістка висловлювалась нецензурною лайкою, ображала, чим спричинила моральні страждання. ОСОБА_1 часто зловживає спиртними напоями та не належно виконує батьківські обов`язки.

Пояснення ОСОБА_3 від 15 жовтня 2024 року

ОСОБА_3 пояснила, що 15 жовтня 2024 року близько 15:00 годин вона приїхала додому з міста Івано-Франківська. Її син, ОСОБА_4 повідомив, що невістка, ОСОБА_1 звинувачує його у домаганні до її дочки ОСОБА_5 , якій 8 років. Такого не було, адже син був в магазині. Її невістка протягом тривалого часу вчиняє конфлікти, вході яких висловлюється нецензурною лайкою та погрожує розправою.

Пояснення ОСОБА_4 від 15 жовтня 2024 року

ОСОБА_4 пояснив, що 15 жовтня 2024 року близько він пішов у магазин та на пошту. Прийшовши додому близько 14:15 годин та сказав ОСОБА_1 , дружині його брата, почистити коврик, однак вона відмовилась та сказала, якщо він не перестане, то викличе поліцію та скаже, що ОСОБА_4 домагається її малолітньої дочки, якій 8 років. Однак цього ніколи не було. ОСОБА_1 не займається вихованням дітей.

Рапорт

Згідно із текстом рапорту, 15 жовтня 2024 року о 15:29 годин надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_3 , про те, що невістка вчиняє сімейну сварку перебуваючи в алкогольному сп?янінні. Прибувши за вказаною адресою у заявниці ОСОБА_3 відібрано заяву про вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно неї невісткою ОСОБА_1 . На останню складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП серії ВАД №250463, проведено оцінку ризиків та визначено низький рівень.

4.Опис обставин, установлених під час розгляду справи та висновки суду

У відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення суддя оцінює докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому суддя вважає, що на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, розповсюджуються такі ж гарантії, як і на осіб, що притягаються до кримінальної відповідальності, зокрема норми частин третьої статті 62 Конституції України та частини четвертої статті 17 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною першою статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів по адміністративні правопорушення, в даному випадку на посадових осіб відділення поліції № 1 (місто Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області.

За результатами дослідження доказів у справі у відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення, у суду відсутні будь-які сумніви щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 кодексу України про адміністративні правопорушення.

щодо вчинення домашнього насильства

Так, в ході розгляду справи встановлено, що 15 жовтня 2024 року близько 14:00 годин в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї свекрухи, вході якого ображала, висловлювалась нецензурною лайкою, погрожувала фізичним насильством, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Факт спричинення психологічного насильства підтверджується в своїй сукупності дослідженими доказами, а саме поясненнями потерпілої ОСОБА_3 , протоколом прийняття від потерпілої ОСОБА_3 заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, рапортом, а також протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відповідною посадовою особою, уповноваженою на складення протоколів про адміністративне правопорушення за частиною першою статтею 173-2 кодексу України про адміністративне правопорушення.

При цьому суддя бере до уваги той факт, що вказані показання та документи складались у короткий проміжок часу безпосередньо після події правопорушення, в зв`язку із чим у судді відсутні будь-які сумніви щодо достовірності як пояснень ОСОБА_3 , так і достовірності відомостей в протоколі про адміністративне правопорушення.

висновки суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту третього частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом чотирнадцятим статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

На підставі викладеного, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки вона умисно вчинила дії психологічного характеру відносно своєї ссвекрухи, що повністю доведено в суді.

5.Щодо виду та розміру адміністративного стягнення

Санкцією частини першої статті 173-2 кодексу України про адміністративні правопорушення передбачені такі альтернативні види адміністративного стягнення, як штраф, громадські роботи або адміністративний арешт.

При обранні виду стягнення суддя враховує особу, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме те, що ОСОБА_1 , раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності, обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відсутні.

За таких обставин, суддя вважає, що в цій конкретній справі меті стягнення відповідатиме адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Санкція частини перша статті 173-2 кодексу України передбачає можливість призначення адміністративного стягнення у виді штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за один епізод адміністративного правопорушення, суддя вважає, що достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення та завданням кодексу України про адміністративні правопорушення буде призначення адміністративного стягнення в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

6.Щодо судового збору

Відповідно до статті 40-1 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень.

Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 3028х0.2=605 гривень 60 копійок.

В зв`язку із викладеним, керуючись статтями 252, 283-285,294 кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Відповідно до частини першої статті 307 кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно частини другої статті 308 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сергій КУЗЬМЕНКО