Справа № 206/1460/24
Провадження № 3/206/687/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Лукінова Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопоршення ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 690180 від 10.03.2024, встановлено, що 10.03.2024 о 21 год. 49 хв. в м. Дінпро, по вул. Вільногірська, буд. 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Camry державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`янння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі КП «ОМПЦЛЗ» відмовився, що зафіксовано на відеокамеру 473512, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав в повному обсязі, заперечував проти обставин викладених у протоколі та зазначив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Просив закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Разом з тим суду показав, що 10.03.2024 його зупинили співробітники поліції по вул. Корольова в м. Дніпро. Після його зупинки, він останнім вказував, що зупинка є незаконною, документи на встановлення особи він співробітникам поліції не надавав, як і водійське посвідчення та технічний паспорт на транспортний засіб. Співробітники поліції його зупинили, оскільки раніше відносно нього було складено протокол за ст. 130 КУпАП. Також вони йому надали протокол у вигляді чеку за порушення ПДР, від отримання якого він відмовився, оскільки просив останніх видати йому протокол, оформлений неналежним чином, на що отримав відмову. Після цього, співробітники поліції повідомили йому, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та почали складати відносно нього протокол за ст. 130 КУпАП. Він викликав свідків, щоб вони засвідчили незаконні дії поліції. Від керування транспортним засобом його відсторонено не було, драгер був відстуній. Вказані події відбувались більше двох годин. Від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, що підтвердили свідки та відеозапис події. Протокол за ст. 130 КУпАП йому вручено не було, від його отримання він не відмовлявся, з яких причин йому не вручили протокол йому не відомо. Права належним чином йому роз`яснено не було. Самостійно освідування він не проходив.

Допитаний в судому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показала, що є знайомою ОСОБА_1 та він є її коханою людиною. 10.03.2024 приблизно о 20 год. 30 хв. їй зателефонував останній, та повідомив, що приїде до неї, оскільки вони планували зустрітися. Приблизно о 22 годині вечора, ОСОБА_1 знову їй зателефонував та сказав, що його зупинили співробітники поліції і йому потрібні свідки. Вона разом з ОСОБА_3 , який є її зятєм, приїхали до місця зупинки ОСОБА_1 . Коли вони приїхали, вона побачила, автіку ОСОБА_1 та службову автівку співробітників поліції. Один із співробітників полції почав з нею спілкуватися та повідомив, що ОСОБА_1 затримали за те, що під час його руху, він не ввімкнув сигнал показника повороту та надав запис з відео реєстратору, а також сказали, що від нього чутно якийсь запах, тому буде складено протокол за ст. 130 КУпАП. Спіробітниками поліції не було відсторонено останнього від керування автівкою. Вони там знаходились приблизно годину. Самостійно освідування ОСОБА_1 не проходив. Як складався проткол вона не бачила. З місця події вони поїхали одночасно. Співробітники поліції повідомили їх, що на поштову адресу прийде повістка до суду та протокол. Окрім того, співробітники поліції вказали, що якщо ОСОБА_1 не згоден з першим протоколом за порушення ПДР, то на нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП. Після чого, вони перевірили ОСОБА_1 по базі данних та встановлили, що відносно нього вже було складено проткол за ст. 130 КУпАП, після чого і було встановлено ознаки сп`яніння. Допитаний в судому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показав, що є знайомим ОСОБА_1 . Свідком зупинки 10.03.2024 він не був. 10.03.2024 у вечерній час доби, а саме о 22 год. 30 хв., йому повідомила ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 зупинили співробітники полції і він попросить приїхати на місце зупинки. По приїзду у нього відбулась розмова з працівниками поліції, де він попросив показати йому відео правопорушення, але на ньому не було видно ознак правопорушення. Також співробітники поліції сказали, що ОСОБА_1 може знаходитись в стані алкогольного сп`яніння, але від нього не було чутно ніякого запаху, він нормально себе поводив. Від керування автомобілем ОСОБА_1 не відсторонювали та не пропонувала забрати автівку. Протокол співробітники поліції, склади в своїй автівці, без свідків, їм показали лише чек, щодо першого правопорушення. Коли оформляли протокол, права ОСОБА_1 , співробітники полції не роз`яснювали. Він нічого не підписував, лише розмовляв із співробітниками поліції. Він не чув, щоб ОСОБА_1 відмовлявся від проходження медичного огляду. Після того як поліцейські склали протокол, вони не запропонували його отримати, надавали якийсь чек, але ОСОБА_1 , просив оформити його в іншій формі. Спіробітники поліції повідомили, що відбудеться судове засідання в суді і після цього поїхали, приблизно о 23 год. 10 хв.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , дослідивши відеозапис з нагрудних камер спостереження працівників поліції та матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно зі ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (п. 2.5), однак ці вимоги Правил ОСОБА_1 було порушено.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Дії ОСОБА_1 співробітниками поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не дивлячись на не визнання своєї вини самим ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, вина останнього повністю підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ААД №690180 від 10.03.2024 та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом.

Дії поліцейських в наведеній ситуації в першу чергу регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу І Інструкції). Згідно із п. 7 зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). Так з вищевикладених доказів вбачається, що поліцейськими були встановлені відповідні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , що в свою чергу мало своїм наслідком законну вимогу про проходження огляду на встановлення стану сп`яніння.

Оскільки ж відповідно до п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв в транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, а тому представниками поліції з дотриманням вищевикладених вимог Інструкції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як встановлено з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення на якому зафіксовано обставини з місця події, ОСОБА_1 на протязі всього часу відеозапису на пропозицію співробітників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою Драгера або у медичному закладі постійно відтягував час щодо прийняття рішення з приводу проходження, тим самим висловлював пасивну відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. В подальшому самостійно огляд не пройшов.

А відтак доводи ОСОБА_1 щодо тієї обставини, що він не не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не знашйли свого об`єктивного підтвердження під час судового розгляду.

Крім того, як вбачається з оглянутому в судовому засіданні відеозапису, ОСОБА_1 співробітником поліції було відсторонено від керування транспортним засобом та роз`яснено ст. 266 КУпАП, оскільки у останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (час відеозапису 22:42).

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Доводи ОСОБА_1 щодо тієї обставини, що співробітниками поліції не було роз`яснено йому його та обов`язків та не вручено протокол про адміністративне правопорушення не приймаються судом до уваги, оскільки як встановлено з відеозапису (час відеозапису 22:08) співробітником поліції були роз`яснені ОСОБА_1 його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також співробітник поліції неодноразово запитував ОСОБА_1 чи буде він отримувати протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, на що ОСОБА_1 відмовився від його отримання (час відеозапису 23:03, 23:06). В подальшому співробітником поліції було зазначено, що вказаний протокол буде направлено йому на поштовий адрес (час відеозапису 23:07).

Також не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 з приводу того, що його незаконо було зупинено співробітниками поліції, оскільки на протязі всього відеозапису вбачається, що останнього було зупинено працівникоми поліції за порушенням ним ПДР у зв`язку з чим відносно останнього була винесена постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі. Як було встановлено в судовому засіданні вказана постанова ОСОБА_1 не оскаржувалась.

Покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджують та не спростовують факт надання згоди ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інші доводи ОСОБА_1 , суд не приймає до уваги та вважає їх такими, що не спростовують вину останнього, а направлені лише на спосіб ухилення від відповідальності шляхом виявлення незначних недоліків та похибок допущених під час складання протоколу.

Разом з тим, суд розцінює поведінку ОСОБА_1 під час судового розгляду, його не визнання вини, як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливій для нього судовій ситуації, та як спосіб уникнути відповідальності за вчинені адміністративні порушення.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. При цьому керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1ст.130 КУпАП може бути притягнена особа, яка є водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або якщо особа, що керує транспортним засобом відмовиться пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан сп`яніння.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, дослідженим в судовому засіданні відеозаписом та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суд вважає вину ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст.33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Враховуючи, що санкція ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне покаранням, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, згідно з ст. 40-1 КУпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-35, 130, 221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Суддя О.В. Поштаренко