Справа № 346/2692/24
Провадження № 3/346/1625/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До суду надійшов протокол серія ААД № 586312 від 17 травня 2024 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 статті 130 КУпАП.

Аргументи держави Україна. 17 травня 2024 року о 21 годині 26 хвилин в с. Велика Кам`янка, Коломийського району Івано-Франківської області по вулиці Сковороди, водій керував транспортним засобом «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Алкофор 507», тест № 000055 результат позитивний, 1,59 проміле. Чим порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Позиція ОСОБА_1 . З відеозапису вбачається, що працівник поліції не повідомив водія транспортного засобу про те, що ведеться відеозапис. Окрім того, в жодних матеріалах справи не зазначено про наявність відео фіксації, тому відеозаписи долучені до матеріалів справи не можуть бути допустимими доказами, що є грубим порушенням вимог діючого законодавства. Йому під час зупинки транспортного засобу не було повідомлено про причини зупинки. Разом з цим, йому було запропоновано на місці зупинки пройти освідчення за допомогою газоаналізатора Драгер, який він пройшов, прилад Алкофор 507 йому ніхто застосовувати не пропонував. Працівниками поліції не було роз`яснено порядок та процедуру проходження огляду на стан сп`яніння як на місці події так і в медичному закладі. Поліцейський оголошував, що його тест буде мати №000054, а не 00055, а у протоколі взагалі №000055. Згоду із результатом тесту він не висловлював, і йому не було вручено письмового направлення на проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, тому він відмовився від проходження запропонованого йому усно медичного огляду у Коломийський ЦРЛ, оскільки ніхто не пояснив що то за такий медичний огляд. Працівниками поліції не роз`яснено йому прав та обов`язків. Йому не було вручено примірник протоколу про адміністративне правопорушення, що також є грубим процесуальним порушенням його прав. Враховуючи вищенаведене, докази того що він керував транспортним засобом у стані сп`яніння - відсутні.

Оцінка суду щодо обставин справи.

17 травня 2024 року поліцейський склав протокол про те, що у цей день о 21 годині 26 хвилин в с. Велика Кам`янка, Коломийського району Івано-Франківської області по вулиці Сковороди, водій керував транспортним засобом «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Алкофор 507», тест № 000055 результат позитивний, 1,59 проміле: протокол - а.с.1 та диск, з відеозаписом події - а.с.10).

Суд не має жодних сумнівів у тому, що вказаним автомобілем, в зазначений у протоколі день і час, керував саме ОСОБА_1 , оскільки за кермом вказаного автомобіля перебував саме він (дані обставини підтверджуються фактичними даними саме із таким змістом, оскільки вони містяться у диску, з аудіо-відеозаписом події- а.с.10).

Однак після зупинки автомобіля до нього підійшов поліцейський, який представився задав запитання чому він не користується ременем безпеки. На, що ОСОБА_1 вказав, що знаходиться в населеному пункті. Після цього поліцейський попросив надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також задав запитання чи ОСОБА_1 не проти пройти тест за допомогою приладу Drager на факт вживання алкоголю, оскільки при спілкуванні поліцейським виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився (дані обставини підтверджуються фактичними даними саме із таким змістом, оскільки вони містяться у диску, з аудіо-відеозаписом події - а.с.10).

У зв`язку із чим працівник поліції дістав прилад, надав ОСОБА_1 запакований мундштук, який ОСОБА_1 відкрив, після чого працівник поліції оголосив, що буде проведений тест № 000054 та вказав, щоб останній продув в прилад. Після чого ОСОБА_1 о 21год. 32хв. здійснив видих повітря, а поліцейський через деякий час повідомив, що прилад показав 1.59 проміле, а допустима норма 0.20 проміле. У зв`язку із чим, працівник поліції зазначив, що ОСОБА_1 перебуває в стані сп`яніння та задав запитання чи останній вживав алкоголь, на що ОСОБА_1 вказав, що випив пиво. Після чого працівник поліції двічі запитався в ОСОБА_1 чи той згідний з результатом, однак останній відповіді будь-якої не надав, тобто фактично не погоджувався і згоду з результатом огялду на місці зупинки чітко та однозначно не висловив. Після чого працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд у Коломийській ЦРЛ. Однак ОСОБА_1 не погодився. Тоді працівник поліції зазначив, що буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (дані обставини підтверджуються фактичними даними саме із таким змістом, оскільки вони містяться у диску, з аудіо-відеозаписом події- а.с.10).

Оцінка суду щодо правопорушення.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

І зокрема, адміністративним правопорушенням, в силу ч.1 ст.130 КУпАП України являється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. А положеннями пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України (що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306) передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Разом з цим суд враховує і застосовує положення статті 266 КУпАП за якими: особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (частина 1); огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (частина 2); проведення огляду на стан сп`яніння здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина 6).

Тому суд враховує та застосовує і положення "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 за якими: огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС (пункт 2); огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом (пункт 3); результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (пункт 5); водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6).

А враховуючи вказані положення суд враховує і застосовує також положення "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", яка затверджена спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року за №1452/735, за якими: ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Розділу І); установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 Розділу ІІ).

І з урахуванням вказаних вище нормативно-правових положень, суд відзначає, що встановлені ним обставини (що вказані вище і які підтверджуються оціненими судом доказами, у їх сукупності) прямо вказують на те, що ОСОБА_1 17 травня 2024 року дійсно керував транспортним засобом, що вказаний у протоколі.

Однак в частині доказів, які стосуються стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 суд відзначає, що відповідно до аудіовідеозапису події, працівник поліції озвучував, що ОСОБА_1 буде проходити тест на приладі Драгер, тест № 000054. Проте поліцейським надано тест №00055, а не 000054, і не з приладу Драгер, а з приладу Алкофору №507. При цьому суд враховує, що за даними аудіовідеозапису ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 21 год.29хв., проходив огляд на стан сп`яніння із застосуванням якогось приладу о 21год.32хв., а чек-тест під №00055 має час проходження 21год.29хв., тобто у той час як він керував транспортним засобом. І як знову ж таки, наданий суду тест від приладу Алкофор №00055, а запис події підтверджує, що поліцейський пропонував і надавав для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння інший прилад Драгер і номер тесту, який оголосив поліцейський повинен був бути №000054.

А за таких обставин, суд не може визнати належним і достовірним доказом стану сп`яніння ОСОБА_1 чек-тест №00055 від приладу Алкофор, наданий суду (а.с.5), а інших доказів знаходження ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, суду не надано.

Разом з цим, суд відзначає наступне.

У цій справі, з огляду на протокол, об`єктивна сторона діяння ОСОБА_1 полягає у керуванні ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. За даними протоколу (як з огляду на вказану у протоколі суть порушення, так і посилання на п.2.9. а Правил дорожнього руху), ОСОБА_1 не обвинувачується у тому, що він як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Він обвинувачується виключно у тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

І суд згоден із тим, що поліцейський надав докази того, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 , у вказаний у протоколі день, час і місце, однак допустимих доказів того, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, поліцейським не надано (а.с.1-54).

Стаття 130 КУпАП не визначає того у якому саме порядку поліцейським проводиться огляд людини, яка керувала транспортним засобом для виявлення стану алкогольного сп`яніння, а також яким чином встановлюється і фіксується результат такого огляду і стан сп`яніння людини.

Але загальний порядок огляду водія на стан сп`яніння, у тому числі й алкогольного, визначається положеннями статті 266 КУпАП. Зокрема, огляд водія на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості їх застосування - огляд проводиться у присутності двох свідків; у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій) не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення; огляд на стан сп`яніння в інших закладах забороняється. Огляд проведений з порушенням вимог цієї статті є недійсним. Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України (постанова №1103 від 17.12.2008 року).

Отже, з огляду на положення статті 266 КУпАП є два різні види огляду на стан алкогольного сп`яніння людини, яка керувала транспортним засобом, зокрема : поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів (із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості їх застосування - огляд проводиться у присутності двох свідків) та у медичному закладі.

При цьому, другий вид огляду проводиться, якщо водій не згоден на проведення огляду поліцейським, або якщо водій не згоден з результатами такого огляду. Тобто, якщо водій не згоден із результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським (якими б вони не були), результати такого огляду не можуть використовуватись для доведення стану алкогольного сп`яніння, позаяк у такому випадку проводиться інший огляд - у медичному закладі.

Що повністю узгоджується і з п.3 та п.5 Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 року "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду". Які, зокрема передбачають, що існує два різні огляди водіїв на стан сп`яніння (поліцейським на місці зупинки транспортного засобу та лікарем закладу охорони здоров`я), і що підтвердженням стану сп`яніння в результаті огляду водія саме поліцейським (і підставою для притягнення водія до відповідальності), є не просто огляд водія поліцейським на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, із застосуванням спеціальних технічних засобів, а й згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду.

Позаяк якщо водій транспортного засобу відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу поліцейським або висловив незгоду з його результатами (якими б вони не були), такий водій направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п.6 постанови КМУ №1103).

Отже, відмова водія від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським, з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або ж незгода водія з результатами такого огляду, самі по собі, в силу положень пунктів 6 та 8 названого Порядку №1103 та пунктів 6 і 7 Розділу IX Інструкції №1452/735, а так само результат огляду, отриманий поліцейським за наслідками здійсненого ним огляду водія на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу - якщо водій не згоден із таким оглядом чи результатом (яким би він не був) - не являються належними і допустимими доказами вчинення таким водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вказані дії не охоплюються об`єктивною стороною вказаного правопорушення, якщо воно полягає саме у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Як вже вказувалось, в силу положень статті 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто у даному випадку, саме поліцейський повинен був надати докази, які б підтвердили не тільки те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не тільки те, що він пройшов огляд поліцейським на стан його алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу (який показав результат більше ніж 0,2 проміле), а й те, що ОСОБА_1 погодився із таким результатом. Однак аудіовідеозапис події, який надав поліцейський вказує на те, що ОСОБА_1 не вказував про те, що згоден із результатом його огляду поліцейським на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки (а.с.10). Відповідно суд не має права брати до уваги надані поліцейським Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та чек-тест №00055 як докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом 17.05.2024р., о 21год.26хв. саме у стані алкогольного сп`яніння, оскільки ці докази є недопустими.

А за таких обставин суд констатує, що поліцейським не доведено наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки його не доведено поліцейським який склав протокол.

В силу положень статті 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто у даному випадку, саме поліцейський повинен був надати докази, які б підтвердили, наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, але належних і достовірних доказів цього, він не надав. А за таких обставин суд констатує, що в діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки його не доведено поліцейським який склав протокол.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому, оскільки поліцейським не доведено належними, достовірними і допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 діяння, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП правопорушення, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнята постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 124, 221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Суддя: Коваленко Д. С.