Справа № 303/7347/24
Провадження № 33/4808/1081/24
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Халуса М.М.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Халуса Михайла Михайловича на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та стягненням судового збору,

ВСТАНОВИВ:

Судом першої інстанції встановлено, що 03 вересня 2024 року о 16 год. 05 хв. на автошляху М-06 770 км. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «HONDA» номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткненням з транспортним засобом марки «VOLVO» номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, внаслідок чого транспортний засіб марки «VOLVO» від удару здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «MAN» під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Захисник Халус М.М. в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді, провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях його складу адміністративного правопорушення та звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Вважає дану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зазначає, що обставини встановлені суддею суду першої інстанції не відповідають дійсності, оскільки транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 не міг від удару здійснити зіткнення двох великогабаритних автомобілів. Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 перед ним їхали два великогабаритні транспортні засоби, останній з яких різко загальмував і вдарив в задню частину передній автомобіль. Зауважує, що у автомобіля, який рухався перед ОСОБА_1 і різко загальмував не горіли ззаду світло задніх ліхтарів тормозів. Вказує, що в авто з ОСОБА_1 знаходився ОСОБА_4 , який все бачив, та в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження. Стверджує, що суддею не враховано відомості про особу ОСОБА_1 те, що він є інвалідом ІІ групи з дитинства, а тому звільнений від сплати судового збору.

Адвокат Мурін О.С., що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_2 подав заяву від 29 листопада 2024 року, де просить розгляд справи провести без участі потерпілого ОСОБА_2 і його представника, та апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді без змін.

Потерпілий ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Оскільки не встановлено обставин, які перешкоджають проведенню апеляційного розгляду, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В судове засідання апеляційного суду з`явились: особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, його захисник Халус М.М., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду:

-ОСОБА_1 та його захисник Халус М.М. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Клопотання захисника Халуса М.М. про допит свідка ОСОБА_4 задоволено.

Заслухавши доводи захисника Халуса М.М., пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в повній мірі не дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Рішення суду першої інстанції не містить будь-якого аналізу доказів, що містяться в матеріалах справи, та пояснень осіб, що були учасниками ДТП.

Оскаржуване судове рішення ухвалено у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, його захисника та інших водіїв, які були учасниками ДТП, чим порушено права як особи, що притягається до адміністративної відповідальності, так і потерпілих.

Судове рішення є поверхневим, та невмотивованим.

Вважаю, що вказані порушення є суттєвими, тому рішення суду підлягає до скасування, з ухваленням нового за результатами апеляційного перегляду.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №412977 від 03 вересня 2024 року (а.с. 1) 03 вересня 2024 року о 16 год. 05 хв. на автошляху М-06, 770 км, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «HONDA», д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, е вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, та допустив зіткнення з транспортним засобом «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, внаслідок чого транспортний засіб марки «VOLVO» від удару здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «MAN» під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Цей протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку відповідного зразка, уповноваженою на те особою поліцейським взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Гудачок В.В., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів ст. 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

До матеріалів, в свою чергу, долучено схему місця ДТП, пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Зі схеми місця ДТП, яка сталася 03 вересня 2024 року о 16 год. 00 хв. на автошляху М-06, 770 км (а.с. 2) відображається: ділянка дороги на якій було вчинене адміністративне правопорушення та місце розташування транспортних засобів по відношенню один до одного на момент коли приїхали працівники поліції, сталі орієнтири по відношенню до яких зроблено заміри позначено дорожні знаки, зазначені пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до схеми ДТП транспортні засоби отримали наступні механічні пошкодження: 1) транспортний засіб Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_2 передня частина автомобіля, ліва частина автомобіля; 2) транспортний засіб Volvo, д.н.з. НОМЕР_4 передня частина автомобіля, задня ліва частина автомобіля; 3) MAN, д.н.з. НОМЕР_5 , Kogel SPKH 24 (причіп) НОМЕР_6 задня частина причіпа.

Вказана схема місця ДТП власноручно підписана учасниками дорожньо-транспортної пригоди без заперечень.

Разом з тим, пошкодження транспортних засобів, що зазначені в схемі ДТП є узагальнюючими без конкретизації пошкоджень.

В письмових поясненнях від 03 вересня 2024 року (а.с. 3) ОСОБА_1 вказує, що керував транспортним засобом Honda CR-V зі швидкістю 60 км/год, та з дотриманням дистанції 20 м. Грузовий автомобіль Volvo, д.н.з. НОМЕР_4 дуже різко загальмував, внаслідок чого відбулося зіткнення з даним транспортним засобом. Внаслідок цього його транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 надав аналогічні пояснення, категорично заперечуючи хронологію подій, та зазначивши, що спочатку зіткнулися транспортні засоби «Volvo» та «MAN», після цього транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зіткнувся з «Volvo».

Враховую, що під час оцінки пояснень ОСОБА_1 береться до уваги не сам факт визнання чи заперечення особою своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а ті фактичні дані, які мають значення для встановлення фактичних обставин у справі про адміністративне правопорушення та оцінюються у сукупності з усіма іншими встановленими відомостями.

В письмових поясненнях від 03 вересня 2024 року (а.с. 4) ОСОБА_3 вказує, що рухався по автодорозі М-06 на автомобілі MAN, д.н.з. НОМЕР_5 на 770 км почув удар в задню частину причепа. Удар здійснив автомобіль Volvo, д.н.з. НОМЕР_4 . В наслідок чого його транспортний засіб, причеп отримав механічні пошкодження задньої частини. Рух транспортного засобу «Volvo» спричинив удар транспортного засобу «Honda», яка рухаючись позаду влетіла в транспортний засіб «Volvo».

Вважаю, що пояснення водіїв не узгоджуються між собою.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б поза розумним сумнівом доводили, що саме внаслідок зіткнення авто «Honda» під керуванням ОСОБА_1 з авто «Volvo», останній зіткнувся з авто «MAN».

Пояснення водія ОСОБА_3 , який керував авто «MAN», та зазначив, що авто «Volvo» вчинив зіткнення з авто «MAN» саме після того як з ним зіткнувся автомобіль «Honda», також вважаю неспроможними, оскільки будь-яких об`єктивних доказів вказаного факту матеріали справи не містять.

Крім того, будь-яких пояснень водія транспортного засобу «Volvo», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Допитаний в судовому засіданні 09 грудня 2024 року свідок ОСОБА_4 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову, пояснив, що 03 вересня 2024 року він разом з ОСОБА_1 їхали не порушуючи швидкість, спереду рухались дві вантажівки, та намагалися обігнати одна одну, в подальшому вантажні транспортні засоби зіткнулися. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 також зіткнувся з вантажівкою, так як в неї не працювали гальмівне світло.

Підстави для критичного оцінювання пояснень свідка ОСОБА_4 відсутні.

Твердження сторони захисту про те, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 не міг від удару здійснити зіткнення двох великогабаритних автомобілів вважаю таким, що не спростовуються матеріалами провадження.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За змістом ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно з п.п. 2.3. б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Дослідивши доводи апеляційної скарги доходжу висновку про порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3б), 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України.

Сукупність вищевказаних доказів, характер та ступінь механічних пошкоджень транспортних засобів в результаті дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортних засобів відповідно до схеми дорожньо-транспортної пригоди, пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за наступних обставин.

Вважаю встановленим, що 03 вересня 2024 року о 16 год. 05 хв. на автошляху М-06 770 км. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «HONDA» номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткненням з транспортним засобом марки «VOLVO» номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цим порушив вимоги п.п. 2.3б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Обвинувачення ОСОБА_1 в іншій частині, що викладене в протоколі не доведено матеріалами провадження поза розумним сумнівом.

Так, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому, за змістом ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення минуло три місяці з дня вчинення чи виявлення відповідного правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком), як визначено ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно, передумовою закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за цією підставою є вчинення особою певного адміністративного правопорушення.

Щоб констатувати факт закінчення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, як підставу для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, необхідно встановити обставини адміністративного правопорушення, наявність у діях винного його складу та перевірити правильність кваліфікації дій.

Без встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення, в першу чергу неможливо визначити початковий момент перебігу строку.

Враховуючи те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 03 вересня 2024 року, а на час прийняття рішення в суді апеляційної інстанції тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув, то відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП це є підставою для закриття справи.

Так, згідно копії посвідчення управління соціального захисту населення Івано-Франківської РДА сері ДДА № 09998 (а.с. 65), ОСОБА_1 дійсно є особою з інвалідністю дитинства ІІ групи.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Так, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

З огляду на те, що апелянтом надано докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю дитинства ІІ групи, яка відносить носія до пільгової категорії людей, на підставі положень п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відсутні підстави для стягнення з останнього судового збору, тому ОСОБА_1 необхідно звільнити від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Халуса Михайла Михайловича задовольнити частково.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло