Харківський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року

смт Покотилівка Харківського району

Справа № 635/5603/24

Провадження № 3/635/2268/2024

Суддя Харківського районного суду Харківської області Карасава І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю представника особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №898530 від 21 травня 2024 року відносно ОСОБА_3 щодо скоєння правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 травня 2024 року вищевказану справу передано в провадження судді Карасави І.О.

В судовому засіданні представник особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП не визнає та просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Встановлені фактичні обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Суд дослідивши матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у відповідності до положень статті 252 КУпАП, а саме оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно частини 2 статті 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями частини 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, щодо керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 4 розділу 1 Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року(далі - Інструкція) передбачено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктом 12 розділу 2 зазначеної інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно пункту 8 Інструкції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відбувається на підставі затвердженої форми, яка наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд ретельно розглянув усі аргументи, які містилися в матеріалах справи, письмових поясненнях, вислухавши в судовому засіданні представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності дійшов наступних висновків.

Під час розгляду справи судом встановлені наступні обставини: 21 травня 2024 року об 11 годині 35 хвилин в Харківській області Харківському районі сел. Пісочин, вул. Полтавське шосе, 202/1, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN Transporter T4, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОРОНД відмовився у встановленому законом порядку під відеофіксацію на бодікамеру, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Рак А.С. пояснив, що 21.05.2024 ОСОБА_2 разом зі своїм товаришем по службі Березою Андрієм прямували на автомобілі Volkswagen transporter до м. Полтави. Керував транспортним засобом Береза Андрій. У смт Пісочин Харківського району військовослужбовці зупинилися, після цього ОСОБА_2 пересів на водійське сидіння автомобіля та через деякий час планував їхати далі, в цей час працівники поліції підійшли до автомобіля Volkswagen transporter, який не рухався та стояв на узбіччі дороги, відеофіксація з нагрудних бодікамер поліцейських відбувалася з моменту, коли працівники поліції розмовляють з ОСОБА_2 та перевіряють його документи.

Зазначив, що ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП не визнає, вважає її не доведеною, протокол складений з порушенням встановленого порядку, відсутні належні докази на підтвердження скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме факту керування транспортним засобом.

Вищевказані доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та не приймаються судом з огляду на наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення(а.с.1), вбачається, що працівники Національної поліції виявили у водія ОСОБА_2 наступні ознаки наркотичного сп`яніння: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Вищевказані ознаки наркотичного сп`яніння також була підтверджена під час дослідження у судовому засіданні інших доказів, відеофайлів, які містяться на DVD-R дисках.

Відповідно до Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у КНП ХОР ОНД(а.с.4), огляд водія ОСОБА_2 у закладі охорони здоров`я не проводився у зв`язку з його відмовою.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №898530 вбачається, що працівниками поліції у протоколі були зазначені виявлені ознаки сп`яніння і дії водія ОСОБА_2 щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення проведення огляду ОСОБА_2 проводилося поліцейським під відеофіксацію.

В судовому засіданні були досліджені відеофайли, які містяться на DVD-R дисках, доданих до матеріалів справи.

З досліджених судом відеофайлів, встановлено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN Transporter T4, реєстраційний номер НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування працівників поліції з водієм були виявлені та зафіксовані ознаки наркотичного сп`яніння. Йому було запропоновано декілька раз пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, але він відмовився.

Щодо аргумента захисника, що саме товариш по службі ОСОБА_4 керував транспортним засобом, суд ставить під сумнів, оскільки з відеофайлів встановлено, що зазначена особа знаходилася саме на пасажирському сидінні автомобіля.

Крім того, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисник не скористалися своїм правам щодо надання доказів та не заявляли клопотання щодо виклику та допиту в якості свідка будь-яких осіб, в тому числі ОСОБА_5 , яка зі слів сторони захисту керувала транспортним засобом та була присутня під час проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп`яніння та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Також з досліджених судом відефайлів, не встановлено, що ОСОБА_2 зазначив працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом. Зі змісту розмови між працівниками поліції, водія ОСОБА_2 слідує, що водій дійсно керував транспортним засобом та відмовився від проходження медичного огляду.

З наданих доказів вбачається, що працівниками поліції була зазначена дата вчинення правопорушення, встановлена особа водія ОСОБА_2 , працівниками поліції була роз`яснена процедура проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я, на що водій категорично відмовився.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису факт керування транспортним засобом та факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_2 не оспорювався. Зауваження під час складання протоколу не надходили, оскільки водій відмовився скористатися своїм правом та надати письмові пояснення, в протоколі зазначено, що не пройшов огляд на стан сп`яніння, оскільки поспішав підвезти свого товариша на потяг.

Згідно рапорту(а.с.6) вбачається, що 21.05.2024 на стаціонарному посту «Пісочин» екіпажем 0312 спільно з ДПСУ НГУ та ВСП було зупинено транспортний засіб VOLKSWAGEN Transporter T4, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , в ході перевірки було виявлені ознаки наркотичного сп`яніння , від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

Суд враховує, що рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення(позиція ВС КАС у справі №524/5741/16-а, постанова від 20 травня 2020 року), але разом з тим суд приймає до уваги, що вказаний рапорт за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейський інформує керівництво про законність та обґрунтованість дій поліцейських під час встановлення обставин, які стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить данні, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та доповнюють їх, зокрема щодо наявності ознак наркотичного сп`яніння, керування ОСОБА_2 транспортним засобом та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснювалося працівниками поліції відповідно до вимог статті 40 «Про Національну поліцію».

При розгляді справи судом не встановлено будь-яких суперечностей в наданих доказах. Місце, час події, фактичні обставини справи, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №898530, повністю відповідають змісту досліджених в судовому засіданні відеофайлах, які є належним та допустимим доказом, а також іншими доказам по справі.

Наведені та досліджені судом докази є достатньо вагомими, чіткими і узгоджених між собою та жодним чином не спростовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог статті 256 КУпАП.

Процедура, яка передбачена вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, була дотримана.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується та вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставлять йому у провину повністю доведена належними та допустимими доказами.

За таких обставин, враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо застосування критеріїв доведення «поза розумним сумнівом», суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_2 , який притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення передбачений частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Щодо наданих стороною захисту доказів, суд зазначає наступне.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до Інструкції.

Згідно пункту 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (п.п. 16, 17 Інструкції).

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними(п.п. 20, 22 Інструкції).

Ураховуючи вищенаведені положення, суд визнає відповідь на адвокатський запит про результати проходження тесту на стан наркотичного сп`яніння від 21.05.2024 неналежним доказом, оскільки він не є висновком встановленої форми щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння та отриманий з порушенням вимог Інструкції, зокрема проводився після відмови водія ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння та без присутності поліцейських, що ставить його достовірність під сумнів.

Крім того, наданий стороною захисту доказ жодним чином не спростовує в діях ОСОБА_2 встановлений судом склад адміністративного правопорушення передбачений частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме його відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно довідки(а.с.2), судом встановлено, що відповідно до облікових даних ІПНП ОСОБА_2 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 .

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені у статті 33 КУпАП та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

За таких обставинах, суд вважає необхідним та достатнім для виховання притягуваного та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що уразі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збору розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 130, 248, 251, 252, 268, 277, 280, 283, 287, 288, 289 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною частиною 1 статті 130 та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300, Код класифікації доходів бюджету 21081300 Код за Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача UA0020001.

Відповідно до статті 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Суддя І.О. КАРАСАВА