П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.12.2024 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

18.09.2024 року близько 15:30 год., за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину заперечив, пояснив, що 18.09.2024 року він спокійно зайшов у квартиру, де проживає його колишня дружина ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 . В квартирі помітив сторонню особу, дівчину віком приблизно 16 років. Після цього зайшов у кімнату доньки, привітався, та після короткої розмови почув від доньки, що йому тут не раді. Опісля підійшов до колишньої дружини щоб запитатись, що в квартирі робить стороння особа, не отримавши відповіді, покинув квартиру. Жодних погроз чи нецензурних слів в сторону ОСОБА_2 не висловлював. Крім того долучив до матеріалів справи висновок за результатами з використанням поліграфа від 26.11.2024 року. З огляду на зазначене, просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 18.09.2024 року ОСОБА_1 зайшов в квартиру за адресою АДРЕСА_2 , та відразу пішов у кімнату їхньої спільної доньки ОСОБА_4 , де виражався нецензурною лайкою в присутності дитини, після цього підійшов до ОСОБА_2 , пред`явив претензію щодо присутності сторонньої особи в квартирі та виражався нецензурною лайкою в її сторону. Внаслідок дій ОСОБА_1 в потерпілої погіршився емоційний стан, в подальшому потерпіла та її донька змушені були звернутись до психолога. Просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні свідок - малолітня ОСОБА_5 в присутності психолога ОСОБА_6 пояснила, що 18.09.2024 року її батько ОСОБА_1 прийшов до квартири та пішов відразу до її кімнати, обзивав, кричав чому в квартирі присутня стороння особа, писав доньці щоб вона очікувала тяжке життя. Після того як вийшов з кімнати, в присутності сусідки почав сварити маму (потерпілу ОСОБА_2 ) і вживати нецензурну лексику до мами. Дитина ОСОБА_5 більше місяця не могла спати. Як пояснила психолог ОСОБА_6 на фоні конфлікту в дитини погіршився психо-емоційний стан.

Заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Шпунта М.Б., пояснення потерпілої ОСОБА_2 та її представника Тарасенка Л.Л., покази свідка ОСОБА_5 в присутності психолога ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, суд доходить до такого висновку.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При оцінці доказів суд керується принципом «поза розумним сумнівом», а саме, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад вказаного вище адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 , вчинив домашнє (психологічне та фізичне) насильство до потерпілої ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_2 , кричав на неї, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 , що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №022111 від 23.09.2024 року, поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які узгоджуються між собою та є послідовними.

Суд не бере до уваги висновок за результатами з використанням поліграфа від 26.11.2024 року, наданий захисником ОСОБА_1 - адвокатом Шпунтом М.Б., оскільки такий висновок складений спеціалістом-поліграфологом, він не є висновком експерта, та складений особою, яка відсутня у Реєстрі атестованих судових експертів, а тому такий висновок є недопустимим доказом.

Покази ОСОБА_1 суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності та покарання за вчинене адміністративне правопорушення.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, доходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена повністю.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, дані про особу порушника, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст.173-2, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накористь держави в особі Державної судової адміністрації України 605 гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статті 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Суддя Г.П. Мигаль