Справа №: 148/2383/24
Провадження №: 3/148/1132/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді: Ковганича С.В.

захисника правопорушника Стоян А.С.

за участю правопорушника ОСОБА_1

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув матеріали, які надійшли з Тульчинського РВП ГУ НП у Вінницькій області про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , притягується до адміністративної відповідальності за порушення ст.130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

09.10.2024 о 22.20 години в с. Нестерварка, Тульчинського району по вул. Леонтовича водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом скутер «Ямаха», б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Газоаналізатору Drager 6810, результат тесту позитивний 0,32 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (a) Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП не визнав, пояснивши, що 09.10.2024 він разом зі своїми друзями каталися на скутерах, приблизно о 22:00 год. вони приїхали в с. Нестерварка, Тульчинського району. На вул. Леонтовича вони скутера залишили на узбіччі та відійшли в сторону, де випили трохи слабоалкогольного напою і побачили як коло їхніх скутерів зупинились працівники поліції і вони вибігли на двір до скутерів. Наміру керувати скутером після слобоалкогольного напою не мав. Працівники поліції повідомили, що від нього чутно запах алкоголю та запропонували пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на, що він погодився та пояснив працівникам поліції, що скутером не керував. Після освідування працівники повідомили, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння і на нього буде складено протокол за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Він працівникам поліції пояснював, що не керував, а просто стояв біля скутера. Проте всі його заперечення працівники поліції не брали до уваги. Вважає, що протокол за порушення ст. 130 ч.1 КУпАП відносно нього суперечить об`єктивним обставинам справи та дії працівників поліції є не законними, а притягнення його до адміністративної відповідальності безпідставним.

Захисник правопорушника, адвокат Стоян А.С. в судовому засіданні вказала на відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст. 130 ч. 1 КУпАП та подала клопотання про закриття провадження в справі на підставі ст. 247 ч. 1 п.1 КУпАП (а.с.35). В клопотанні зазначила на порушення зі сторони працівників поліції вимог КУпАП щодо складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, а також щодо проведення огляду на стан сп`яніння. Окрім цього, протокол про адміністративне правопорушення за порушення ст. 130 ч.1 КУпАП не містить зазначення долучених доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 . Окрім того містяться розбіжності щодо застосування працівниками поліції приладу Драгер 6810. Так, відповідно до технічних норм даний прилад має проходити калібрування перевірку градуювання кожних шість місяців. Останнє градуювання калібрування було проведено ще в лютому 2024 року, тоді як за технічними нормами це мало бути проведено в серпні 2024 року. Також мундштук (трубочка для дихання) не було запаковано, що свідчить про те, що його уже використовували, і був один, а не декілька запропоновано на вибір. Про те, що прилад алкотест 6810 Драгер не відповідав технічним нормам свідчить те, що відповідно до виданого приладом документу освідування проводилося в 22год. 33хв, тоді як відповідно до відеозапису це було проведено в 22год 29хв. Також прилад показав, що температура повітря на момент обстеження становила +20 градусів. А відповідно до наданих Вінницьким обласним центром з гідрометеорології температура повітря 09 жовтня 2024 року становила уже в 21год. - +15,4 градусів, а в 24год. +13,9 градусів. Тож і дані про наявність алкоголю прилад показав завищеним. А тому дані приладу алкотест 6810 Драгер не є достовірними і ці дані є недопустимим доказом. Сам лише протокол про адміністративне правопорушення та надані відеозаписи з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського не є належними доказами стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не керував скутером. Він із іншими стояв біля скутера, а не їхав, і навіть не сидів на скутері. А тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, дії працівників поліції не законними, а притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст. 130 ч.1 КУпАП безпідставним, що є підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо останнього з підстав встановлених п. 1 ст. 247 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що 09.10.2024 він разом із ОСОБА_1 та іншими товаришами каталися на скутерах. Алкоголю ніхто не вживав. Приблизно о 22:00 год. вони мали їхати до дому і зупинились на узбіччі ще поспілкуватися в с. Нестерврка по вул. Леонтовича неподалік магазину. І вирішили піти в магазин купити слабоалкогольного напою. Повернувшись до скутерів почали пити слабоалкогольний напій і в цей час побачили працівників поліції після чого баночки зі слабоалкогольним напоєм повикидали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 дав суду аналогічні пояснення поясненням свідка ОСОБА_2 .

Заслухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши представлений відеозапис, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Судом досліджено представленні письмові докази надані працівниками поліції на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 146951 від 09.10.2024, (а. с. 2), який за змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, у якому викладені обставини і суть правопорушення, передбачені ст. 130 ч.1 КУпАП, а також міститься посилання на ПДР України;

- акт та направлення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с.3,5);

- чек «Alcotest 6810», який показав вміст алкоголю 0,32% (а.с.4);

- СD диск з відеозаписом, який належить Тульчинському РВП (а.с.11).

Наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 146951 від 09.10.2024 на переконання суду за своїм змістом не відповідає вимогам ст. ст. 251, 256 КУпАП, оскільки зазначена у протоколі інформація не відповідає долученим до матеріалів справи документам та показам в судовому засіданні самого правопорушника та свідків. Достовірно не встановлено факт перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Дії працівників поліції не відповідають вимогам Інструкції, КУпАП та нормативно-правовим актам.

Відповідно до чеку з приладу «Драгер ALCOTEST 6810» № ARAМ - 2253 від 09.10.2024 щодо тестування на алкоголь та Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 під час проходження огляду на місці зупинки перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,32 ‰ проміле.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Захисник свою незгоду з результатом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою вищевказаного приладу Драгер (тест № 3939) мотивує тим, що огляд було проведено з порушенням вимог КУпАП та з порушенням вимог вищевказаної Інструкції, оскільки щодо приладу Drager Alcotest 6810, серійний заводський № № ARAМ - 2253, останні операції: «Сервісне технічне обслуговування», «Градуюання» та «Повірка» були проведені ще 21.02.2024.

Разом з тим, міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується" встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік. У Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл", який є офіційним представником виробника, на медичні вироби "Газоаналізатори Drager Alсotest", зокрема газоаналізатор "Drager "Alcotest 6810". На офіційному сайті ТОВ "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл", який надає послуги сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладів алко- та наркодіагностики Drager зазначено, що для використання приладів у професійній діяльності у підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я та службах охорони праці та безпеки підприємств необхідне своєчасне проведення операцій "Сервісне технічне обслуговування", "Градуювання та "Повірка" принаймні 1 раз на 12 місяців ( для приладів "Drager "Alcotest 6510" та "Drager "Alcotest 6810" принаймні 1 раз на 6 місяців ).

На підставі вищевказаного, суд не може вважати належними отримані 09.10.2024 за допомогою зазначеного приладу вищевказані результати огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Інших доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять. За таких умов, суд вважає недоведеною належним чином наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Схожі за змістом обставини встановлені Київським апеляційним судом в постановах від 11.05.2023 по справі № 369/4978/22, та від 28.09.2023 по справі № 357/8113/22.

Оглянутий відеозапис, який долучений до матеріалів справи на переконання суду не відповідає вимогам ст.. 251 КУпАП, оскільки не містить доказів саме керування скутером ОСОБА_1 09.10.2024 в с. Нестерварка Тульчинського району з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Суд позбавлений можливості всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оскільки наданий відеозапис, не може бути належними та допустимими доказами, так як не відповідає матеріалам справи, показам правопорушника, свідків та проведений з порушенням вимог законодавства.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до диспозиції ст. 130 ч.1 КУпАП відповідальність настає саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

Суд приходить до висновку, що матеріалами адміністративної справи не встановлено, того, що ОСОБА_1 керував скутером з явними ознаками алкогольного сп`яніння, отже на переконання суду відсутні суб`єктивна та об`єктивна сторони зазначеного правопорушення, які є обов`язковою складовою будь-якого адміністративного правопорушення.

Згідно висновків Верховного Суду у справі №216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17.

Положеннями статті 242 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді справи про адміністративне правопорушення, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України, суд тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як роз`яснено у пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу у просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Таким чином керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу у рух та зворушення з місця.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провівши аналіз зібраних по справі доказів, суд прийшов до висновку, що при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_1 , працівником поліції в повній мірі не дотримано вимог ст. ст. 256, 266 КУпАП. Дії працівників поліції не відповідають вимогам Інструкції, КУпАП та нормативно-правовим актам зазначеним вище.

Будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення працівником поліції не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення в протоколі є припущенням, яке на доказах не ґрунтується.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsarv. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Згідно ст. 129 п. 2 Конституції України однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

В зв`язку з відсутністю об`єктивних доказів у справі, суд позбавлений можливості встановити винність чи невинність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

З урахуванням пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, матеріалів справи та встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1, ч. 1, ст. 247 КУпАП, так як, відповідно до приписів зазначеної статті, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 9, 130, 247 п.1, 245, 256, 280, 284, 284 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 за порушення ст. 130 ч.1 КУпАП провадженням закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя: