Справа № 156/1443/24
Провадження № 3/156/994/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року сел. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І.Є., дослідивши матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця: АДРЕСА_2 , непрацевлаштованого,

за ч. 1 ст. 164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

учасники справи:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився,

в с т а н о в и в :

І. Фактичні обставини справи встановлені судом

На адресу суду 19.11.2024 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 968141 від 10.10.2024 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 10.10.2024 року близько 19:40 год в с. Трубки по вул. Вереснева,100, ОСОБА_1 зберігав тютюнові вироби: 5 пачок цигарок марки «Kansas» без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушив норми ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистиляторів, алкогольних напоїва, тютюнових виробів, та пального» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

ІІ. Пояснення учасників справи

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення 04.12.2024 року судової повітски особисто ОСОБА_1 . Будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Згідно з ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 164-5 КУпАП не є обов`язковою.

Беручи до уваги те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 достеменно знав про складання відносно нього адміністративного протоколу і що розгляд справи відбудеться о 08:00 год 11.12.2024 року в Іваничівському районному суді Волинської області, проте не вжив жодних заходів для явки до суду, подав заяву про здійснення розгляду справи без його участі, однак не подав клопотань щодо надання доказів невинуватості чи будь-яких інших доказів, які б вказували чи мали місце події, зазначені в протоколі та обставини їх виникнення, тому суддя вважає, що є всі підстави для прийняття справедливого, законного та неупередженого рішення без участі такого.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Реалізація цього принципу тісно пов`язана із інститутом звільнення від неї. Адміністративна відповідальність має подвійну мету - захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття. Зазначену мету можна конкретизувати через дві основні функції адміністративної відповідальності.

Перша з них, репресивно-каральна (або штрафна) полягає в тому, що адміністративна відповідальність є, по-перше, актом відплати держави щодо правопорушника, а, по-друге, засобом, який попереджає нові правопорушення.

Друга функція, запобіжно-виховна, тісно пов`язана з попередньою. Вона покликана забезпечити формування в адресатів адміністративно-правових норм мотивів, які б спонукали їх дотримуватись вимог законів, поважати права і законні інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п.44 рішення по справі «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Згідно з абз. 3 ч. 4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством. Пунктом 228.9 ст. 228 ПК України визначено, що відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Відповідальність за ч.1 ст.164-5 КУпАП настає у разі зберігання або транспортування алкогольних виробів чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств-виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері державного регулювання виробництва і обігу алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у таких діяннях: зберіганні або транспортуванні алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного збору посадовими особами підприємств-виробників, імпортерів і продавців цих товарів.

Суб`єкт даного правопорушення є спеціальним, оскільки ним можуть бути лише посадові особи підприємств - виробників, імпортерів і продавці таких товарів. Таким чином, ч. 1 ст. 164-5 КУпАП визначає виключно спеціального суб`єкта - посадову особу підприємств, які є виробниками, імпортерами і продавцями таких товарів.

ІV. Оцінка суду

Дослідивши матеріали справи, та враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя виснував, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованому йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з такого.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Посадовою особою органу Національної поліції дії ОСОБА_1 кваліфікованоза ч. 1 ст. 164-5 КУпАП. Разом з тим, ч. 1 ст. 164-5 КУпАП встановлює відповідальність за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

Таким чином об`єктивна сторона ч. 1 ст. 164-5 КУпАП за якою кваліфіковані ОСОБА_1 встановлює відповідальність виключно за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку, що не є тотожним поняттю перевезення (зберігання) тютюнових виробів без марок акцизного податку. Отже, перевезення, зберігання тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку та зберігання таких без марок акцизного податку є не тотожними поняттями.

Разом з цим, слід зазначити, що дії ОСОБА_1 щодо зберігання тютюнових виробів, на яких відсутні марки акцизного збору не утворюють склад зазначеного адміністративного правопорушення, а тому відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Крім того, суб`єкт правопорушення за ч.1 ст. 164-5 КУпАП є спеціальний, тобто до відповідальності за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП можуть бути притягнуті лише особи, що прямо визначені диспозицією статті, а саме: посадові особи підприємств-виробників, імпортерів і продавців алкогольних напоїв чи тютюнових виробів. За таких обставин ОСОБА_1 не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Отже, всупереч вимогам ст. 251 КУпАП посадовою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення не надано жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , тому у даному випадку відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, яке йому інкриміноване.

Згідно із ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За правилами ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-5 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

V. Речові докази

Відповідно до ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Разом із тим, відповідно до положень Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції», постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251 «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів» у разі виявлення фактів ввезення на територію України, зберігання, транспортування та продажу на території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка (України) такі товари підлягають обов`язковому вилученню з вільного обігу в дохід держави (конфіскації).

З огляду на наведені норми закону, виходячи із проголошених Конституцією України основних засад судочинства і завдань правосуддя та з метою недопущення обігу тютюнових виробів з порушенням вимог законодавства, що регулює ці питання, суддя вважає, що вилучені згідно з квитанцією № 634 про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме: 5 пачок цигарок марки «KANSAS», які запаковано у поліетиленовий пакет та запечатано стрічкою «Національна поліція України» (номер книги обліку речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення № 506 від 02.01.2024 року, порядковий № 29) та які перебувають на зберіганні у ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, слід знищити.

VІ. Судові витрати

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя не вбачає підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, ст. 221, 247, 276-280, 283 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучені цигарки марки «KANSAS» в кількості 5 (п`ять) пачок, які запаковано у поліетиленовий пакет та запечатано стрічкою «Національна поліція України» (номер книги обліку речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення № 506 від 02.01.2024 року, порядковий № 29) та які перебувають на зберіганні у ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області - знищити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Суддя І. Є. Малюшевська