Справа 362/2035/24
Провадження 3/362/1133/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2024 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, жителька АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП

встановив:

14.03.2024 о 18:40 год. на а/д М-05 «Київ - Одеса» 59 кв. + 600 м. у напрямку м. Одеси, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , у порушення правил п. п. 2.3б, 10.3 ПДР України, була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою, під час перестроювання на надала дорогу транспортному засобу Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку мала намір перестроїтись, в результаті чого сталось зіткнення транспортних засобів між собою та автомобіля Mitsubishi з металевим відбійником, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 свою винуватість у скоєнні цього правопорушення категорично заперечила. Пояснила, що того вечора на зупинці забрала свого чоловіка та почала поступово перестроюватись від зупинки до з`їзду на смугу для розвороту, так як їй потрібно було розвернутись. Відстань від зупинки до місця розвороти становило близько 150-200м. Коли вже перебувала у смузі для розвороту несподівано для себе почула звук удару позаду і відразу ж відчула удар у ліву бокову частину свого автомобіля. По інерції вона продовжила рух вперед на тій смузі для розвороту та зупинилася біля місця для розвороту. Автомобіль Mitsubishi також рухався по цій смузі між відбійником і її автомобілем. Наголосила. що вже завершила маневр перестроювання та перебувала у смузі для розвороту, а водій ОСОБА_2 рухався з шаленою швидкістю, а тому і є винуватим у скоєнні цього ДТП. Вказала, що є водієм з тридцятирічним стажем водіння. Підтвердила, що підписала схему ДТП, оскільки була збентежена і вважала цей документ беззмістовним, хоча насправді інформація там зазначена некоректно. Наголосила, що місце зіткнення відбулося на смузі для розвороту, там же знаходились і сліди осипу.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Білокінь І.В. (діє на підставі договору № 26/04/24-124 від 26.04.2024 та ордеру серія АА № 143639 від 26.04.2024) заперечила вину ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення. Просила суд не брати до уваги висновок експерта, який виконаний на замовлення ОСОБА_2 . Також просила суд закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_2 , інший учасник ДТП, надав суду пояснення, що того вечора рухався по а/д «Київ - Одеса» в напрямку м. Біла Церква зі швидкістю близько 100-110 км/год. в крайній лівій смузі для руху. Несподівано для нього на відставні 30-40 м. автомобіль, який рухався у крайній правій смузі, почав виконувати маневр перестроювання в смугу для розвороту (йому у переріз по діагоналі). Він застосував екстрене гальмування і намагався уникнути зіткнення шляхом виконання маневру об`їзду цього автомобіля зліва, однак не встиг і відбулося зіткнення у крайній лівій смузі для руху, ближче до розділювальної смуги зліва. Після зіткнення його автомобіль відкинуло у відбійник, від зіткнення з яким і по інерції ще трохи проїхав, потім автомобіль розвернуло та знову відкинуло у відбійник. Прийшов до тями через декілька хвилин, виліз а автомобіля. Бачив сліди осипу на крайній лівій смузі, однак тоді рух був насичений і сліди осипу були рознесені проїжджаючими автомобілями до приїзду поліцейських. Він підійшов до ОСОБА_1 , яка після зіткнення проїхала до місця для розвороту, де і зупинилася. Прибули поліцейські. Оформили протоколи на обох водіїв. Запевнив суд, що усі документи оформлені правильно, поліцейські зафіксували фактичні обставини справи та слідову інформацію, яка була наявна по їх прибуттю. Зазначив, що справа про його притягнення за ст. 124 КУпАП закрита за відсутністю у його діях складу правопорушення. Вказав, що версія ОСОБА_1 є неспроможною, оскільки у її автомобілі пошкоджено передні ліві двері, крило та ліве бокове дзеркало, що вказує на те, що у момент зіткнення її автомобіль перебував під певним кутом відносно його автомобіля.

З ініціативи сторони захисту у судове засідання прибув свідок ОСОБА_3 (цивільний чоловік ОСОБА_1 ), який запевнив суд, що ОСОБА_1 жодних правил дорожнього руху не порушувала, підтвердив надані нею пояснення.

За клопотання учасників дорожньо-транспортної пригоди судом призначалася експертиза, однак вона залишилась не виконаною через неможливість надати учасниками відповідей на поставлені запитання експерта. З огляду на відсутність можливості провести експертизу сторони не заперечували про розгляд справи за наявними матеріалами справи про що подали відповідні заяви.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді даної справи, дійшов до висновку про таке.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняла на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, зокрема Правил дорожнього руху України

Так, диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України врегульовано Законом України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху України.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пункт 2.3б Правил дорожнього руху України встановлює обов`язок водію бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Згідно з пунктом 10.3 Правил дорожнього руху України встановлює, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, судом установлено, що пригода відбулась на а/д М-05 «Київ - Одеса» 59 кв. + 600 м у напрямку м. Одеси у смузі для розвороту руху у напрямку м. Києва, точкою первинного контактування автомобілів (позначка 3) є права частина смуги для розвороту у максимальній наближеності до розділової дорожньої розмітки (фактично розділова смуга). Також тут зафіксовано подальші місця наїзду автомобіля Mitsubishi на металевий відбійник ( позначки 4 і 11). Наведене вбачається зі схеми ДТП від 14.03.2024, яка підписано обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди без зауважень.

Актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 14.03.2024 також зафіксовано два місця контактування транспортного засобу Mitsubishi з металевим відбійником, а також з цього доказу вбачається, що відсутні недоліки в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП, стан покриття проїзної частини був сухим, а горизонтальна розмітка проїжджої частини була наявна.

Отже, з цих доказів вбачається, що спочатку відбулося зіткнення автомобілів між собою, з подальшим зіткненням автомобіля Mitsubishi з металевим відбійником у двох місцях, а тому суд вважає неспроможними твердження водія ОСОБА_1 , які вона надала суду, про те, що водій ОСОБА_2 спочатку здійснив зіткнення з відбійником. До того ж ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях від 14.03.2024, які надавала безпосередньо після ДТП, не вказувала на ці обставини.

Відхиляє суд твердження ОСОБА_1 про невідповідність схеми ДТП фактичним обставинам події, оскільки цей документ нею, як водієм зі тридцятирічним стажем водіння, підписано нею без зауважень, про зазначено вище, цей документ складено уповноваженою державою особою у передбаченому чинним законодавством порядку, а вказані твердження ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду.

Зі схеми ДТП та фотознімків обох автомобілів видно, що транспортні засоби отримали такі пошкодження:

-автомобіль Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 - переднє ліве крило, передні ліві задні ліві двері, лівий поріг, дзеркало ліве;

-автомобіль Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_2 переднє праве крило, передні праві двері, передній бампер, передня права фара. Капот, решітка радіатора, передня ліва фара, переднє ліве крило, ліве переднє колесо, ліві передні двері, задній бампер, заднє ліве колесо).

Отже, версія ОСОБА_1 про те, що зіткнення транспортних засобів відбулося після повного перестроювання її автомобіля у смугу розвороту спростовується локалізацією пошкоджень автомобілів, зокрема автомобіля Nissan, який з огляду на локалізацію пошкоджень до моменту зіткнення мав перебувати під певним кутом відносно руху автомобіль Mitsubishi. Крім того, суд звертає увагу, що смуга для розвороту у місці зіткнення автомобілів тільки починалася, а тому габарити обох автомобілів унеможливлюють їх одночасний рух у цій смузі, з подальшим зіткненням автомобіля Mitsubishi з відбійником у двох місцях.

Не бере суд до уваги пояснення свідка, який є цивільним чоловіком ОСОБА_1 .

На думку суду, усі вище перелічені докази у своїй сукупності узгоджуються між собою, доповнюють один одного і вказують на наявність у діях ОСОБА_1 порушення вимог вищезазначених пунктів ПДР України, що перебуває у прямому причинно-наслідковому зав`язку з вчиненням даної ДТП, у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками для власників.

Щодо посилань ОСОБА_1 про перевищення швидкості водієм ОСОБА_2 , що, на її думку, стало причиною ДТП, то суд наголошує, що здійснює судовий розгляд лише щодо особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, а дотримання ОСОБА_1 вимог п. 10.3 ПДР, яка полягає в обов`язку водія перед початком перестроювання дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, та не ставиться в залежність від швидкості руху транспортних засобів, які мають пріоритет у русі.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до п.1.10 ПДР України термін «дати дорогу» означає вимогу до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість. Не вчинення водієм діянь, передбачених п.1.10 ПДР України щодо транспортного засобу, який рухається по смузі руху на яку здійснюється перестроювання безумовно указує на порушення цим водієм вимог п.10.3 ПДР України незалежно від причин, за яких ці діяння не були вчинені, тобто внаслідок свідомого ігнорування вимогами ПДР чи внаслідок помилок щодо дотримання безпеки руху, у тому числі і помилок у керуванні транспортним засобом.

Те, що водій ОСОБА_1 до моменту зіткнення здійснювала перестроювання не заперечувалось нею в ході судового розгляду, тому наведене указує на наявність у діях водія ОСОБА_1 порушень вимог у тому числі п.10.3 ПДР України.

Отже, на думку суду, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як вона, як водій, порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП відхиляється.

Водночас відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення .

У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження (ч. 2 ст. 38 КУпАП).

Так, з матеріалів справи убачається, що вказане правопорушення ОСОБА_1 скоїла 14.03.2024, по даній справі була призначена експертиза, яка залишилася невиконаною, матеріали справи повернуті до суду з експертної установи 23.10.2024.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Водночас суд зауважує, що правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29.04.2020 (справа № 686/4557/18) констатовано, що закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення.

Отже, зважаючи на вищезазначене, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення належить закрити.

Керуючись статтями 38, 247, 283-284, 268 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко