Провадження №3/748/2892/24
Єдиний унікальний № 748/4491/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді Меженнікової С.П.

при секретарі Орішко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за частиною 1 статті 164 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до складеного протоколу, ОСОБА_1 17 жовтня 2024 року о 13 годині 10 хвилин, на 124 км автодороги М-01 «Київ-Чернігів Нові Яриловичі», на транспортному засобі «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_2 провадив господарську діяльність з перевезення пасажирів по маршруту «Чернігів - Варва» без реєстрації як суб`єкта господарювання, без отримання ліцензії на провадження такого виду діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно до Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП.

14.11.2024 ОСОБА_1 подано письмові пояснення, в яких зазначив, що працює водієм у ПП «Спрінтавтотранс», укладаючи кожного місяця з його власником цивільно-правові угоди, за що отримує кошти. Підприємство самостійно здійснює всі необхідні сплати податків, про що зазначено в угоді. Він лише виконує роботу водія на підставі цивільно-правові угоди. Будь-якої господарської діяльності він особисто не здійснював, оскільки являється найманим працівником у суб`єкта господарювання, до його обов`язків належить лише виконання функцій водія щодо перевезення пасажирів, а усі дозвільні документи на право перевозити їх повинен мати роботодавець. Вказує на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження здійснення ним самостійної ініціативної, зокрема, систематичної господарської діяльності з перевезення пасажирів за винагороду, а також зафіксованих фактів надання останнім таких послуг та отримання відповідно за це коштів. Стверджує, що він не є суб`єктом господарювання, а працює водієм, тобто є найманим працівником, а тому не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП. За таких обставин, просить закрити провадження по справі в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. До пояснень долучив копію цивільно-правового договору від 01.10.2024, укладеного із ПП «Спрінтавтотранс»; копію договору на транспортне обслуговування № 0210/24 від 01.10.2024; акт здавання-приймання виконаної роботи від 17.10.2024; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 3 від 01.10.2024 про сплату ФОП ОСОБА_2 ПП «Спрінтавтотранс» 500 грн за здійснення нерегулярних пасажирських перевезень за маршрутом "Варва-Чернігів".

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що вину свою не визнає, посилаючись на обставини, викладені в письмових поясненнях. Зазначив, що він працював у ПП «Спрінтавтотранс» у жовтні 2024 року на підставі цивільно-правового договору, відповідна запис до трудової книжки йому не вносилася. Просить закрити провадження по справі в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши надані суду докази, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 1 ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 3 Господарського кодексу України, господарською діяльністю є діяльність, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Статтею 42 ГК України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Стаття 7 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності» містить перелік видів господарської діяльності, які потребують отримання ліцензії.

Відповідно до пункту 24 статті 7 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності» ліцензуванню підлягають перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до ст. 35 Закону N 2344-III послуги пасажирського автомобільного транспорту поділяють на послуги з перевезення пасажирів автобусами, на таксі та легковими автомобілями на замовлення. Послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні.

Перевезення пасажирів автобусами в режимі нерегулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах нерегулярних перевезень на договірних умовах із замовниками транспортних послуг.

Таким чином, здійснення нерегулярних пасажирських перевезень здійснюється на договірних умовах між автомобільним перевізником і замовником.

Судом встановлено, що 01.10.2024 між ФОП ОСОБА_2 (ЗАМОВНИК) і ПП "Спрінтавтотранс" (ВИКОНАВЕЦЬ) укладено Договір на транспортне обслуговування №0210/24, згідно якого ВИКОНАВЕЦЬ надає ЗАМОВНИКУ автомобіль з водієм для перевезення пасажирів ЗАМОВНИКА за маршрутом: Чернігів-Варва-Чернігів. Оплату праці водія проводить ВИКОНАВЕЦЬ, що підтвреджується копією даного договору ( далі Договір№0210/24).

01.10.2024, згідно умов зазначеного вище Договору, ФОП ОСОБА_2 сплатив ПП "Спрінтавтотранс" 500 грн за здійснення нерегулярних пасажирських перевезень за маршрутом Варва-Чернігів, що пітвреджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №3 від 01.10.2024.

Отже, згідно Договору №0210/24, замовником є ФОП ОСОБА_2 , а автомобільним перевізником відповідно ПП "Спрінтавтотранс".

У свою чергу ПП "Спрінтавтотранс" 01.10.2024 уклало цивільно-правовий договір з ОСОБА_1 , в якому доручив останньому виконати роботу водія з перевезення пасажирів в строк з 01 жовтня по 31 жовтня 2024 року.

Стаття 39 Закону України Про автомобільний транспорт встановлює, що документи для нерегулярних пасажирських перевезень є: - для автомобільного перевізника ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; - для водія автобуса посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг.

Судом встановлено, що водієм для перевезення пасажирів за маршрутом Чернігів-Варва-Чернігів 17.10.2024 був ОСОБА_1 , про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення №ПП001653 від 17.10.2024. При перевірці документів водій ОСОБА_1 надав посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, цивільно-правовий договір від 01.10.2024, Договір №0210/24, копії яких є додатком до протоколу №ПП001653.

Слід зазначити, що у переліку документів для водія, визначених у ст. 39 Закону України Про автомобільний транспорт, не зазначена ліцензія. Разом з тим, згідно з цією ж нормою Закону, ліцензія повина бути в автомобільного перевізника.

Як встановлено зі Службової записки Департаменту надання адміністартивних послуг на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті від 24.10.2024, ліцензія на здійснення пасажирських перевезень у ПП "Спрінтавтотранс" відсутня.

В абзаці 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», суб`єктом відповідальності за перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, є саме автомобільний перевізник.

Відділом державного нагляду (контролю) у Чернігівській області після складання Протоколу №ПП001653 перевірявся факт трудових відносин між ПП "Спрінтавтотранс" та ОСОБА_1 .

На запит Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області 22.10.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило, що ПП "Спрінтавтотранс" востанє подано відповідну звітність за IV квартал 2021 року.

Як встановлено судом з наданих суду документів, між ОСОБА_1 та ПП "Спрінтавтотранс" укладено 01.10.2024 цивільно-правовий договір.

Цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці.

Згідно із частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З аналізу чинного законодавства видно, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва.

Відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами (КЗпП України та інших актів трудового законодавства), що не можуть змінюватися сторонами у договорі, а відповідальність виконавця послуг у цивільно-правових відносинах визначається в договорі, а те, що ним не врегулюване - чинним законодавством України.

Зі співставлення трудового договору з цивільно-правовим договором, відмінним є те, що трудовим договором регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного результату. Виконавець за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною, зокрема у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №820/1432/17, від 06.03.2019 у справі №802/2066/16-а, від 13.06.2019 у справі №815/954/18.

Отже цивільно-правовий договір укладений 01.10.2024 між ПП "Спрінтавтотранс" та ОСОБА_1 не є трудовим.

Як зазначалося вище, відповідно до статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», суб`єктом відповідальності за перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, зокрема ліценції на перевезення пасажирів, є саме автомобільний перевізник, а не водій чи власник транспортного засобу. ОСОБА_1 за цивільно-правовим договором виконував роботу водія з перевезення пасажирів, а тому він не є суб`єктом правопорушення, а отже не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання та автомобільним перевізником, в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Щодо посилання у протоколі на надання ОСОБА_1 послуг з перевезення пасажирів без отримання ліцензії на даний вид діяльності, суд зазначає, що відповідно до роз`яснень п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України Пленуму Верховного Суду України №3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню згідно зі статтями 2, 9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та ст.4 Закону України «Про підприємництво» (втратив чинність), треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємництва, та юридичними особами.

Таким чином, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, в частині провадження господарської діяльності без одержання ліцензії, є саме суб`єкт господарювання, зокрема, фізична особа, яка зареєстрована як підприємець.

Разом з тим, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів, не будучи зареєстрованим як суб`єкт господарювання, що виключає притягнення його до відповідальності за цією ж нормою за провадження господарської діяльності без отримання ліцензії.

Таким чином, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не підтверджується належними та допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: С.П. Меженнікова