ПОСТАНОВА

Іменем України

05.12.2024 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Грушковська Л.Ю.,

з участю: прокурора Британської О.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсіонерки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 593 від 25.09.2024 ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу у Жмеринському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області (9 ранг державного службовця), являючись згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 та п. 27 Розділу ХІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік (2021 рік) в чому вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України адміністративні правопорушення. Відповідно до наказу №9 від 12.01.2017 ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 призначено з 13.01.2017 на посаду головного спеціаліста відділу у Жмеринському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області. Згідно наказу №422-к від 11.08.2021, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста відділу у Жмеринському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області з 13.08.2021. Згідно посадової інструкції ОСОБА_1 , дана посада відноситься до категорії посад «В» державної служби, з якою остання була ознайомлена. Згідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , є суб`єктом декларування та зобов`язана подавати декларації відповідно до цього Закону. В примітці до статті 172-6 КУпАП зазначено що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тобто, ОСОБА_1 , є також суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю. Згідно наданої інформації з ГУ Держгеокадастру у Вінницької області до ОСОБА_1 , були доведені вимоги фінансового контролю, про що свідчить лист ознайомлення із Законом України «Про запобігання корупції» який підписаний нею особисто. Відповідно до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» які вчинила ОСОБА_1 у період 12.10.2023 по 17.02.2024 встановлено, що остання маючи повну змогу заповнити та оприлюднити декларацію лише 15.02.2024 о 16:27:05 здійснила вхід до системи за допомогою кваліфікованого електронного підпису. Спроб зайти подати декларацію з 12.10.2023 по 31.01.2024 ОСОБА_1 не здійснювала. ОСОБА_1 будучи 13.08.2021 звільненою з посади з посади головного спеціаліста відділу у Жмеринському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, будучи згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 та п. 27 Розділу ХІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 15.02.2024 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік (2021) (після звільнення), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав.

Прокурор Британська О.В. в судовому засіданні висловила думку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Просила накласти на останню адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно абзацу 1 ч.2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень» особи, зазначені в ч. 1 ст. 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Стаття 172-6 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність, в тому числі, за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, містить вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Для кваліфікації діяння за ч. 1ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу, що в свою чергу означає, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Проте, згідно з ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що у свою чергу умисел поділяється на дві форми прямий та непрямий. Прямим - є умисел, якщо особа усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх настання. Непрямим - є умисел, якщо особа усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином вбачається, що суб`єктивною ознакою правопорушення у даному випадку слід вважати саме непрямий умисел.

Сукупність досліджених доказів дає підстави зробити висновок, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності знала про свій обов`язок вчасно подати декларацію після звільнення, проте легковажно віднеслась до такого.

Досліджені докази вважаю належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, надано не було.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, зокрема, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення № 593 від 25.09.2024, та матеріалах, доданих до протоколу, зокрема: наказ про призначення ОСОБА_1 на посаду від 12.01.2017, наказ про звільнення ОСОБА_1 від 11.08.2021, посадова інструкція, лист ознайомлення з обмеженнями, встановленими Законом України «Про запобігання корупції», протокол наради апарату Головного управління від 15.02.2021, лист щодо типів декларацій, пояснення ОСОБА_1 від 25.09.2024, суддя приходить до висновку, що останній винен у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого порушення, особу порушника, ступінь її вини, а саме те, що ОСОБА_1 вину у вчиненому визнала, її матеріальний стан, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу відповідно до санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір становить 605,60 грн.

Керуючись ч.1 ст.172-9 КУпАП, ст.ст.9, 221, 252, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ухвалення Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яка притягнена до адміністративної відповідальності, до Вінницького апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя