ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/1085/24 Номер провадження 33/814/1013/24Головуючий у 1-й інстанції Нагорна Н.В. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Струць Т.І. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на постанову судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 08 серпня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, військовослужбовець,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Постановлено стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 01 червня 2024 року о 23 год. 13 хв. в м. Пирятин по вул. Соборній керував автомобілем Kia Sportage, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей) та, всупереч вимогам п.2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник Струць Т.І. просить скасувати постанову судді, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Водночас порушує питання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст.22 КпАП України.

Звертає увагу, що в матеріалах справи немає підтвердження правомірності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а тому вважає, що він не був зобов`язаний проходити огляд на стан сп`яніння.

Вказує, що ОСОБА_1 не було роз`яснено право на захист.

Захисник Струць Т.І. направила до апеляційного суду заяву, в які прохала проводити розгляд справи без її участі та без участі ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та докази, приходжу до такого.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за наведених у постанові обставин ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

Фактичні обставини відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в апеляційній скарзі не заперечуються, повністю узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №296744 від 01 червня 2024 року і підтверджуються відеозаписом події, який долучений до цього протоколу.

Доводи захисника про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення є неприйнятними, оскільки приписами Примітки до ст.22 КпАП України встановлено, що положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу.

Всупереч доводам захисника, працівники поліціїзупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 у відповідності до приписів ст.35 Закону України «Про національну поліцію».

А право уповноважених осіб органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних речовин чи лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Також працівник поліції на місці події роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КпАП України, в тому числі і право на захист, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення та відеозаписом події.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ст.130 КпАП України.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Порушень закону, які були б підставою для скасування оскаржуваної постанови судді, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 08 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргуйого захисника Струць Тетяни Ігорівни без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.