Справа № 496/6438/24
Провадження № 3/496/4194/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л. розглянувши матеріали, які надійшли після доопрацювання від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ «Траффік» водієм,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

26.09.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 126 КУпАП був складений адміністративний протокол серії ЕПР1 № 137462, згідно якого 26.06.2024 року о 20:30 год. по автодорозі м 05 Київ-Одеса 452 км 500 м водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом T713.11, д/з НОМЕР_2 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами (номер провадження 50205549 від 11.04.2019 року). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.15 Закону України «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч.3 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення, що йому було невідомо про обмеження в праві керування транспортними засобами, про вказане обмеження йому стало відомо від працівників поліції, які зупинили його, державний виконавець його не повідомляв, постанову він не отримував. Надав докази працевлаштування в ТОВ «Траффік» водієм автотранспортних засобів з 06.07.2024 року по теперішній час.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року.

Відповідно до ч.10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно до ч.3 ст. 126 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає, за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується у формі умислу. Тобто, відповідальна особа, яка склала протокол повинна довести та надати докази, що водій був обізнаний про встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Стаття 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частиною 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляється до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною 5 статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Частина 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що тимчасові обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано, зокрема у разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Отже, суд перевіряючи наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, зобов`язаний перевірити: наявність постанови державного виконавця про обмеження його у праві керування ним транспортними засобами; факт обізнаності такої особи про наявність відносно нього постанови державного виконавця про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами; наявність чи відсутність постанови про скасування заходів примусового виконання рішень.

Згідно норм ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно довідки ТОВ «Траффік» № 18 від 10.12.2024 року ОСОБА_1 працює на посаді водія з 06.07.2024 року (наказ №70-п від 06.07.2024 року).

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які би вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а саме про те, що ОСОБА_1 знав про накладене на нього обмеження, в матеріалах справи відсутні докази того, а відтак він не усвідомлював протиправний характер своїх дій та не бажав настання будь-яких наслідків, що він отримав постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 11.04.2019 року, що дає підстави стверджувати про відсутність вини у формі умислу.

Таким чином, в матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення недостатньо доказів, як події, так і складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є безумовним та беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, якщо відсутні інші належні і допустимі докази.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а тому на підставі п.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях, як події, так і складу правопорушення передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Керуючись ст.ст.126, 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.3 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.Л. Пасечник