Справа № 474/516/24
Провадження № 3/474/309/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.05.24р. с-ще Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., розглянув матеріали, які надійшли від СРПП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, безробітної, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, -

встановив:

09.05.2024р. до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 360183 від 28.03.2024р., згідно з яким 28.03.2024р., близько 17 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 на території свого домоволодіння по АДРЕСА_1 , утримує 2-х маленьких безпорідних собак та допустила їх неналежне утримання, а саме собаки самостійно залишили територію домоволодіння через хвіртку та проникли на території домоволодіння сусіда ОСОБА_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 360183 від 28.03.2024р. надійшов до суду 09.05.2024р.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 13.05.2024р. головуючим суддею визначено суддю Сокола Ф.Г.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (телефонограма № 145 від 14.05.2024р.), про причини неявки не повідомила. Водночас 22.05.2024р. звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає та просить закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки в протоколі не вказано про заподіяння шкоди ОСОБА_2 .

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (телефонограма № 160 від 16.05.2024р.), про причини неявки не повідомив.

Враховуючи приписи ст.ст. 268 та 269 КУпАП, згідно з якими участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілої особи під час судового розгляду справи є необов`язковою, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності вказаних осіб.

Розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю встановленим таке.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 154 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає в утриманні собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Частиною 3 ст. 154 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну та тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Об`єктивна сторона даного складу адміністративного правопорушення характеризується обов`язковою наявністю шкоди здоров`ю людини або її майну, заподіяної в наслідок порушення правил утримання собак і котів.

Враховуючи приписи ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, яке зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 360183 від 28.03.2024р., який остання підписала без будь-яких зауважень щодо його змісту, надано: рапорт помічника чергового Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Гульпи С.В. від 28.03.2024р.; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.03.2024р.; письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 28.03.2024р.; фототаблицю до матеріалів за зверненням ОСОБА_2 від 28.03.2024р.

При цьому слід зазначити, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 360183 від 28.03.2024р. не зазначено, що ОСОБА_2 була заподіяна шкода, а лише встановлено, що собаки проникли на територію його домоволодіння.

Отже в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 360183 від 28.03.2024р. жодним чином не вказано обставин, які б свідчити про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010р. адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У справах Малофєєва проти Росії (Malofeyevav.Russia, рішення від 30.05.2013р.) та Карелін проти Росії (Karelinv.Russia, рішення від 20.09.2016р.) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 154, 221, 245, 247, 252, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 154 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутню складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол