Справа №-613/1611/24 Провадження №-3/613/582/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Шалімов Д.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2024 року о 12.30 год. на вул. Центральній, 195 в м. Богодухові, Харківської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ИЖ412иэ028 д.н.з. НОМЕР_1 , повторно протягом року, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу під відеозапис із застосуванням технічного засобу відеозапису нагрудної Bodi Cam № 5, чим порушив п. 2.9 «А» ПДР України, тим самим повторно протягом року вчинив порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За вказане правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення 14 вересня 2024 року о 12.30 год. на вул. Центральній, 195 в м. Богодухові, Харківської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування, чим повторно протягом року порушив ч.4 ст. 126 КУпАП та порушив п.п. 2.1. ПДР України.

За вказане правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судові засідання призначені на 01 жовтня 2024 року, 30 жовтня 2024 року, 27 листопада 2024 року та 18 грудня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився, з невідомої суду причини, про дату, час та місце проведення засідань повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, що передбачено ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Європейський Суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суддя, виходячи з вищезазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №129133 від 14 вересня 2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (Драгеру № 6810), відповідно до якого проба на алкоголь становить 3,3 проміле, письмовими поясненнями ОСОБА_1 викладеними в протоколі, оглянутим диском з відеозаписом подій, постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 01 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 да адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В рішенні по справі «О,Галларан та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних прав, оскільки володіння та використання автомобілем є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого

Суддя, враховуючи характер вчиненого правопорушення, а також особу правопорушника, який раніше, а саме: 01 лютого 2024 року притягувався Богодухівським судом Харківської області до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, ступінь його вини, ступінь суспільної небезпеки, те, що дане правопорушення являються грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх здоров`ю та життю, приймаючи до уваги обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, той факт, що ОСОБА_1 скоїв аналогічне правопорушення протягом року, вважає що у відношенні останнього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилученням транспортного засобу .

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується не відбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що на підставі постанови Богодухівського районного суд Харківської області від 01 лютого 2024 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортниими засобами на строк 5 (п`ять) років 7 (сім ) місяців, 19 (дев`ятнадцять) днів .

14 вересня 2024 року ОСОБА_1 вчинив нове правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, що свідчить про систематичне порушення порядку користування цим правом і є підставою для застосування приписів ст.30 КУпАП щодо приєднання до призначеного стягнення невідбутої частини стягнення у виді 4 років 09 місяців 02 днів позбавлення права керування транспортними засобами.

Щодо скоєння правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Дана норма є імперативною і не передбачає обов`язку суду визначати питання винності чи невинності особи оскільки по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №129101, вбачається, що зазначені в протоколі події сталися 14 вересня 2024 року .

Відповідно до положень ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

У зв`язку з закриттям провадження по даній справі, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, у якому зазначено, що у разу закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 ), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Отже, на даний час пройшло більше трьох місяців з дня виявлення правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тому строки накладення адміністративного стягнення збігли, що перешкоджає подальшому провадженню по справі.

З урахування того, що закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 30, 38, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосувати у відношенні нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень ( отримувач коштів ГУК Харківськ обл/Харківобл/ 21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0020001, Код класифікації доходів бюджету 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 /ТРИ/ роки, без оплатного вилученням транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднати ОСОБА_1 не відбуту частину стягнення, призначеного постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 01 лютого 2024 року у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, визначивши остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років, 09 (дев`ять) місяців, 02 (два) дні.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. ( шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП - закрити за закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП, має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 ч.ч. 1, 2 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ