ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/2935/23 Головуючий І інстанції Стригуненко В.М.
Провадження № 33/818/442/24 Суддя доповідач Гєрцик Р.В.
Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Гєрцика Р.В.

секретаря судового засідання Соболєвої Є.Є.

за участю законного представника

неповнолітніх потерпілих ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Балаклійського районного суду Харківської області від 11 січня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_2

УСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Згідно постанови судді, 23.10.2023 року о 09.00 год за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 у присутності неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинила сварку зі своєю свекрухою ОСОБА_4 , розмовляла на підвищених тонах із застосуванням нецензурної лайки, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих, чим порушила п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»

Постановою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 11 січня 2024 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 170 грн. та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати як необґрунтовану та незаконну, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог посилається на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що вона вчинила будь-яке домашнє насильство щодо дітей.

Вказує, що колишній її чоловік тривалий час не проживав з нею, а вона проживала з дітьми та свекрухою в її домі, однак коли чоловік повернувся, то між ними почали виникати постійні конфлікти, він її ображав та настроював дітей та свекруху проти неї. В той день між нею та колишньою свекрухою стався конфлікт через те, що вона не хотіла віддавати їй паспорт. На її переконання, ініціатором сварки була колишня свекруха, а вона у цій справі є потерпілою. Вона не мала наміру заподіяти будь-яку шкоду своїм дітям. Допитані в судовому засіданні діти не повідомили суду про те, що сварка сталась через те, що їй не віддавали паспорт, який знаходиться в сейфі, а ключі були лише у свекрухи.

Вказує, що матеріали справи містять протокол по адміністративне правопорушення, який не відповідає копії протоколу, що був виданий їй, а саме в копії протоколу не зазначена за якою статтею КУпАП його було складено, що свідчить на порушення її прав бути обізнаною в чому вона обвинувачується.

Законний представник неповнолітніх потерпілих ОСОБА_1 подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких посилається на законність та обґрунтованість судового рішення та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Мотиви суду

До початку судового засідання ОСОБА_2 подала заяву, в якій просила провести судове засідання без її участі

Отже, враховуючи, що апеляційним судом було вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_2 в судовому засіданні, апеляційний суд вважає можливим провести апеляційний розгляд справи у її відсутність в межах доводів і вимог поданої апеляційної скарги та за наявними у справі відомостями.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, заслухавши доводи законного представника неповнолітніх потерпілих який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенціюпро захист прав людини та основоположних свобод (Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, об`єктивну сторону цього правопорушення складають певні дії (бездіяльність), реальне настання шкідливих наслідків (реальна ймовірність їх настання) та причинний зв`язок між ними.

Відповідно доп.3 ч.1 Закону України «Прозапобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п.14 ч.1 ст.1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм законодавства, під домашнім насильством, умисним вчиненням діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, розуміють не лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, а і інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, за умови якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так, судовим розглядом встановлено, що 23.10.2023 року о 09.00 год за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 у присутності неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинила сварку зі своєю свекрухою ОСОБА_4 розмовляла на підвищених тонах із застосуванням нецензурної лайки, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю неповнолітніх потерпілих, чим порушила п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»

Внаслідок зазначених подій та встановлених фактичних даних працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 553598 від 28.11.2023 року.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку, а саме:

- висновком про результати розгляду матеріалу, зареєстрованого в ІП «Єдиний облік» ІТС «ІПНП № 6329, № 6343 від 23.10.2023 встановлено, що 23.10.2023 до ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшли звернення від ОСОБА_4 про те, що її невістка ОСОБА_2 вчинила із нею сварку та неналежним чином доглядає за дітьми. Під час перевірки встановлено, що ОСОБА_4 проживає разом із сином ОСОБА_1 , невісткою ОСОБА_2 та неповнолітніми онуками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . 23.10.2023 між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 у присутності дітей виникла сварка з приводу виховання дітей та ведення аморального способу життя ОСОБА_2 , під час якої остання вживала нецензурну лексику.

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких вона зазначила, що 23.10.2023 року у неї виникла сварка із свекрухою ОСОБА_4 , під час якої вони у присутності дітей розмовляли на підвищених тонах.

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що зі слів дітей йому відомо, що 23.10.2023 його колишня дружина ОСОБА_2 вчинила сварку з його матір`ю ОСОБА_4 , штовхала її, висловлювалась в її бік нецензурною лайкою в присутності дітей.

- поясненнями, наданими в суді першої інстанції у присутності законних представників - батька ОСОБА_1 , матері ОСОБА_2 , представника служби у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області Шулякової Т.І., в яких неповнолітня потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що мати прийшла додому та стала вимагати у бабусі ОСОБА_4 свій паспорт, кричала, висловлювалась нецензурною лайкою, штовхнула ОСОБА_4 , після чого остання впала на підлогу. ОСОБА_3 разом із братом і сестрою допомогли їй піднятися.

- поясненнями, наданими в суді першої інстанції у присутності законних представників - батька ОСОБА_1 , матері ОСОБА_2 , представника служби у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області Шулякової Т.І., в яких неповнолітня потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що мати прийшла додому, нервувала та вимагала у бабусі віддати їй паспорт, при цьому сварилась, висловлювалась нецензурною лайкою. Після чого мати штовхнула бабусю, і вона упала. ОСОБА_1 та її брат із сестрою підняли її.

- поясненнями, наданими в суді першої інстанції у присутності законних представників - батька ОСОБА_1 , матері ОСОБА_2 , представника служби у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області Шулякової Т.І., в яких неповнолітній потерпілий ОСОБА_1 пояснив, що мати прийшла додому зла, вимагала у бабусі свій паспорт, ударила бабусю стулкою вікна. Мати сварилася, висловлювалась на адресу бабусі нецензурною лайкою.

- поясненнями, наданими в суді першої інстанції свідком ОСОБА_4 , яка пояснила, що 23.10.2023 року ОСОБА_2 штовхала її, вона упала, а діти підняли її. При цьому ОСОБА_2 сварилась, висловлювалась на її адресу нецензурною лайкою.

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнім насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Доводи ОСОБА_2 про те, що сварка сталась між нею та колишньою свекрухою, а тому можливо саме вона повинна була бути потерпілою, а не діти, є помилковими та необґрунтованими та спростовуються поясненнями неповнолітніх потерпілих, наданими ними в суді першої інстанції. До того ж, вказані доводи підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, що включає погрози, словесні образи в присутності неповнолітніх дітей.

Так, апеляційний суд зазначає, що діти є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на їх долю випадає найбільше страждань та втрат. Коли діти бачать, як в родині систематично й грубо сваряться, це може призвести до довгострокової, руйнівної дії на їх загальне психологічне та навіть психічне здоров`я. Існує безліч проблем, які можуть несподівано виникнути у дітей у результаті таких конфліктів. Наприклад таких як важкі тривожні розлади, депресія, відчуття провини, низька самооцінка, труднощі з концентрацією уваги та здатністю до навчання, страх, безсоння та ін.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 сама спровокувала конфлікт, оскільки не віддавала паспорт, суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Свобода від насильства це одне із основних прав людини. При цьому, для складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не має значення поведінка потерпілої сторони. Крім того, ОСОБА_2 не була позбавлена можливості у законний спосіб захищати свої права та свободи, у разі порушення їх ОСОБА_4 та не вчиняти сварку з нецензурною лайкою та штовханиною бабусі в присутності неповнолітніх дітей.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи апелянта про те, що в копії протоколу про адміністративне правопорушення, який їй було видано, не зазначено статтю за порушення якої його було складено, однак такі дані не можуть свідчити про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки з копії протоколу, долученого ОСОБА_2 , вбачається, що він відповідає оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення, який наявний в матеріалах справи та в ньому відображено фабулу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, доводи ОСОБА_2 стосовно відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, на думку апеляційного суду, є безпідставними. При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП, з урахуванням особи ОСОБА_2 та інших обставин справи.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Балаклійського районного суду Харківської області від 11 січня 2024 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Гєрцик