Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року м. Рівне

Справа № 559/2014/24

Провадження № 33/4815/842/24

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З матеріалів справи слідує, що 25.05.2024 о 22:17 год. на а/д М-06 Київ-Чоп 381 км водій ОСОБА_1 керував т/з Volvo V50, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 7510, прилад 0241, що підтверджується тестом № 709 від 25.05.2024 року, результат огляду становить 0,79 проміле. З результатом не згідний, від проходження огляду у медичному закладі з метою підтвердження стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5, 2.9А ПДР України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі. Вважає постанову незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки місцевий суд, на його думку, не з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки наявним в справі доказам та обставинам, які спростовують і виключають склад адміністративного правопорушення. Зазначає, що з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції та показів свідків вбачається, що він не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, не тікав з приміщення лікарні. А вийшов на 3-5 хв. для розмови по телефону, після чого сам повернувся назад. Наголошує, що оскільки він декілька разів продував на вимогу поліцейських у пристрій, який зі слів поліцейського «збився та прогрівається», це стало причиною результату огляду, з яким він не був згідний.

На розгляд адміністративної справи в апеляційний суд ОСОБА_1 чи його захисник Шатнік Ю.В. в судове засідання не з`явились повторно.

Справа призначалася до розгляду на 09 грудня 2024 року, однак у зв`язку із клопотанням захисника Шатніка Ю.В. розгляд справи відклався.

17 грудня 2024 року до Рівненського апеляційного суду надійшло повторне клопотання захисника Шатніка Ю.В. про відкладення розгляду справи, призначеної на 18 грудня 2024 року.

ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.4 ст.294 КУпАП, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Частиною 2 ст.268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не є обов`язковою.

За наведених обставин, а також з метою недопустимості порушення строків розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 та захисника Шатніка Ю.В..

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат огляду ОСОБА_1 становить 0,79 ‰ (а.с.4); результатом огляду за допомогою газоаналізатора «Alcotest №7510», відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння з показником 0,79 ‰ (а.с.5), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 направлено до медичного закладу та результати огляду якого позитивні і становлять 0,79 ‰ (а.с.6); відеофайлу з нагрудної камери працівника поліції, яким зафіксовано факт відмови (ухиляння) ОСОБА_1 від проходження встановленого огляду у медичному закладі (файл 00703dd, час 30:00).

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Апеляційний суд критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження освідування, оскільки в матеріалах справи наявні відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано, що ОСОБА_1 самостійно залишив приміщення лікарні, не повідомивши поліцейських про причину своїх намірів, така його поведінка та дії, на думку апеляційного суду, були спрямовані на створення умов, за яких у медичному закладі не можливо провести огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович