Справа №: 343/1420/24
Провадження №: 3/343/580/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Керніцького І.І.,

секретаря Оленюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду адміністративний матеріал, який надійшов від ВП №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, тимчасово непрацюючої, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участю:

особи яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кобилинець Т.В., -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 585768 від 23.06.2024, ОСОБА_1 , 23.06.2024 о 01:32 год в м.Долина по вул.Обліски керувала транспортним засобом Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зв згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager 6810, проба позитивна 1,36 %0, номер тесту 12 985, чим порушила вимоги п.2.9А ПДР України.

В судовому засіданні особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнала. Пояснила, що вона із своїм знайомим ОСОБА_2 повертались із річки. 23.06.2024 о 01:32 за кермом транспортного засобу Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , був ОСОБА_2 . Їх зупинили працівники поліції. Працівниками поліції було здійснено незаконну зупинку, оскільки правил дорожнього руху вони не порушували. Працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Пройти огляд в медичному закладі відмовилась, оскільки була одягнута тільки в купальник. Попросила надати її можливість одягнутись, після чого вона може проїхати в лікарню.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Кобилинець Т.В. (ордер серії АТ № 1074055 а.с.16) в судовому засіданні зазначила, що працівники поліції не долучили до матеріалів адміністративної справи будь які докази, що можуть підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначений в протоколі час. Враховуючи, що відеозапис є не безперервним, на ньому не зафіксовано факт кермування ОСОБА_3 автомобілем, не відображено факт складання протоколу та адміністративних матеріалів на місці події, тому такий запис не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, поставленого в провину підзахисній. Оскільки будь-яких доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП в судовому засіданні не здобуто, просила провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, суд прийшов до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного:

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

На встановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду надано:

- протокол серії ААД № 585768 від 23.06.2024 в якому викладена суть адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП . В графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (а.с.1);

- дані тесту на вживання алкоголю, проведеного за допомогою алкотестера газоаналізатора "Драгер-6810" тест № 12985, згідно якого його результат о 01:37 год., 23.06.2024 становив 1,36% 0 (а.с.2-3);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Результат огляду становить 1.36% 0 (а.с.4);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП Долинську БЛ від 23.06.2024, з часом складення 01.50 год відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовилася (а.с.5);

- відеозаписи правопорушення, яке мало місце 23.06.2024 (а.с.13).

В судовому засіданні особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначила, що вона 23.06.2024 о 01:32 не керувала транспортним засобом Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 .

Захисник адвокат Кобилинець Т.В. в судовому засіданні також заперечила той факт, що ОСОБА_1 23.06.2024 о 01:32 год в м.Долина по вул.Обліски керувала транспортним засобом Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 .

Тому доказуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом.

Відповідно до приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться виключно щодо водіїв транспортних засобів.

Згідно з п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Разом з тим, матеріали провадження не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 , 23.06.2024 в 01.32 год. керування транспортним засобом, в розумінні визначення поняття керування, передбаченого у вказаних вище нормативно-правових актах.

В судовому засіданні було оглянуто відеофайли з оптичного диску долученого до матеріалів даної адміністративної справи, на яких наявний напис: оптичний диск з відеозаписом відносно " ОСОБА_1 " (а.с.13).

Як вбачається з долученого до адмінматеріалів відеозапису, на ньому не зафіксовано факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 чи його зрушення з місця. Остання ж на відеозаписі неодноразово вказує, що вона не керувала автомобілем. В судовому засіданні вона також заперечила факт керування тарнспортним засобом, що, відповідно до статті 251 КУпАП, може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

При перегляді відеозапису також встановлено, що на місці події був і інший чоловік, який керував транспортним засобом. Однак пояснення у такого чоловіка відбрано працівниками поліції не було, версію керування автомобілем іншою особою не перевірено. Доказів протилежного до матеріалів справи не долучено.

Також суд звертає увагу на те, що долучені до адмінматеріалів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 відеозаписи здійснені з порушенням п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, який передбачає, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо), оскільки відеозаписи перериваються, мають пробіли, що зумовлює недопустимість такого відеозапису як доказу винуватості ОСОБА_1 .

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Отже, з досліджених у судовому засіданні доказів неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинення її працівниками поліції під час керування ним вищевказаним автомобілем, у зв`язку з чим, вона не є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як роз`яснив Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26.06.2019 в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Отже, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №585768 від 23.06.2024 не може бути визнаним належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечними доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджував вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликав сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Суд звертає увагу на те, що відеозаписи не є безперервними, на DVD-R диску наявні декілька відеозаписів відеофайл.

Вищенаведені факти, встановлені в судовому засіданні, у відповідності до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останньої, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З наданих на підтвердження вини ОСОБА_1 доказів не встановлено, поза розумним сумнівом, що остання керувала транспортним засобом 23.06.2024 о 01:32 год в м.Долина по вул.Обліски, та в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, надаючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, а також беручи до уваги те, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі ст. 62 Конституції України , ст. 130 КУпАП, постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 за №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", керуючись ст.ст. 247,283,284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя