ПОСТАНОВА

19.12.2024 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., отримавши матеріалів справи про адміністративне правопорушення що надійшли

відЦентрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП
відносноОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення для цілей притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП ОСОБА_1 як керівника Дочірнього підприємства "Кондитерська корпорація "Рошен" на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 28.11.2024 № 657/31-00-04-01-04-36, що складений з посиланням на порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, 198.2, 198.4 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України.

До цього протоколу приєднано копію супровідного листа від 04.12.2024, копію фіскального чеку Акціонерного товариства "Укрпошта" від 04.12.2024, копію акта про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 28.11.2024, копію акта про неможливість підпитання та вручення акта перевірки від 28.11.2024, довідку (витяг) з електронної бази (4ДФ) про доходи, виплачені на ІІІ квартал 2024 року.

Проаналізувавши та детально дослідивши матеріали, що надійшли від вказаного органу, суд (суддя) вважає за належне повернути їх для належного оформлення, зважаючи на таке.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимоги до змісту протоколу та оформлення про адміністративне правопорушення закріплені у ст. 256 КУпАП, де вказано, що у ньому зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; відомості про заподіяння матеріальної шкоди (у разі її наявності).

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У п. 3-5 розділу ІІ Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженій наказом Міністерства фінансів України № 566 від 02.07.2016 та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 27.07.2016 за № 1046/29179 (надалі по тексту - Інструкція) вказується, що посадові особи органів доходів і зборів при виявленні адміністративного правопорушення складають протокол про адміністративне правопорушення на бланку за формою згідно з додатком № 1 до цієї Інструкції. Зміст протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у ст. 265 КУпАП. Усі реквізити протоколу заповнюються розбірливим почерком державною мовою. Не допускаються закреслювання або виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, відносно якої він складений. У разі ненадання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, документів для складання Протоколу використовуються відомості про таку особу, наявні у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

З аналізу приписів КУпАП слідує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя повинен вжити всіх передбачених законодавством заходів для повного, всебічного й об`єктивного встановлення обставин, на підставі належних і достовірних доказів з`ясувати, чи мала місце подія та склад адміністративного правопорушення, зокрема, шляхом дослідження протоколу про адміністративне правопорушення, установити інші факти, що впливають на правильне вирішення справи.

При цьому норми КУпАП не надають судді повноважень на самостійне внесення змін або ж будь-яких доповнень, виправлень у протокол про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення від 28.11.2024 не в повній мірі відповідає вимогам, вміщеним у ст. 256 КУпАП, адже в ньому не зазначено дату народження особи, щодо якої його було складено, адресу місця проживання/реєстрації.

Крім того, до протоколу, який надійшов до суду, не приєднано жодного документального підтвердження його вручення громадянину ОСОБА_1 або надіслання за місцем мешкання особи.

При цьому, цей протокол не містить відмітки особи про відмову від його отримання.

Також слід зауважити, що копії документів, які приєднані до протоколу є просто копіями, які не засвідчені в установленому законодавством порядку.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Описані обставини свідчать про ризики порушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляду справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 53 рішення у справі "Гурепка проти України").

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Також ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає за обвинуваченим право бути негайно і детально поінформованим не лише про "причину" обвинувачення, тобто про висунені проти нього матеріальні факти, на яких ґрунтується обвинувачення, а й про "характер" обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (рішення у справах "Маточча проти Італії", § 59; "Пенєв проти Болгаріі", §§ 33 і 42). Обов`язок повідомити обвинуваченого про зміст пред`явленого обвинувачення повністю покладається на сторону обвинувачення, і він не може бути дотриманий у пасивний спосіб, шляхом створення інформації без повідомлення про неї стороні захисту (рішення у справі "Маточча проти Італії", § 65).

Крім того у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право обвинуваченого захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

На переконання суду (судді) розгляд справи за умови необізнаності особи про складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, порушуватиме право на захист, а також і право на справедливий суд.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" зазначено, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

З огляду на викладене протокол про адміністративне правопорушення разом з приєднаними до нього матеріалами підлягає поверненню до органу, який їх подав для належного оформлення з метою належної ідентифікації особи, щодо якої має бути розглянута справа про адміністративне правопорушення. та решти описаних недоліків для отримання судом оригіналів або ж належним чином засвідчених копій документів, які становлять собою доказову базу у справі.

Керуючись ст. 7, 251, 256, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Протокол про адміністративне правопорушення від 28.11.2024 № 657/31-00-04-01-04-36, що складений відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а також інші матеріали, що надійшли разом з ним, повернути до органу, який його направив до суду, для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Бушеленко