Справа № 148/2650/24
Провадження №3/148/1268/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , працюючої пташницею ТОВ "Туль-чікен", за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14.11.2024 серії ВАД №308451 ОСОБА_1 ухилилася від передбачених законодавством обов`язків по навчанню свого сина ОСОБА_2 , 2007 р.н., який згідно листа директора Суворовського ліцею №1 Парубок Валентини не відвідує вказаний навчальний заклад, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що належним чином виконує свої батьківські обов`язки, робить все можливе, щоб син відвідував Суворовський ліцей №1. Син періодично влаштовується на підробітки, оскільки хоче заробляти кошти на власні потреби. Але, оскільки на даний час син проживає з бабусею, а не з нею, то вона не знає, коли саме він не відвідував вказаний навчальний заклад.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення від 14.11.2024 (а.с. 2), копію рапорту від 11.11.2024 (а.с. 3), копію листа директора Суворовського ліцею №1 від 11.11.2024 (а.с. 4), письмові пояснення ОСОБА_2 від 15.11.2024 (а.с. 6), доходжу наступних висновків.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

При цьому, ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

В порушення вказаних вище вимог у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №308451 від 14.11.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП відсутнє посилання на норму спеціального закону, який передбачає конкретні обов`язки батьків щодо забезпечення необхідних умов навчання неповнолітніх дітей, порушення якої ставиться у провину особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Разом з тим, суть самого правопорушення у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита, оскільки не вказано, протягом якого часу дитина не відвідувала заняття в навчальному закладі, був це одиничний випадок, чи ситематичність. неможливо це встановити і з інших наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Всупереч цим вимогам до матеріалів справи не додано доказів на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, як повторність. Зокрема, матеріали справи не містять доказів притягнення 26.01.2024 ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Тобто, суду не надано доказів вчиненням ОСОБА_1 протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП, а зміст викладених у протоколі обставин вчинення правопорушення не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 184 КУпАП. А тому констатація факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2

ст. 184 КУпАП, в протоколі є припущенням, яке на доказах не ґрунтується.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Крім того, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення. Крім того, винуватість у скоєнні такого правопорушення особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, та "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінивши всі докази, надані суду в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, доходжу висновку про недоведеність перед судом поза розумним сумнівом наявності в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене провадження у даній справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Керуючись ст. 7, ч . 2 ст. 184, п.1 ч.1 ст.247, ст. 251, ст. 252, п.3 ч.1. ст.284 суддя, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.А.Штифурко