Справа № 450/3668/24 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 33/811/1664/24 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Олексіва Володимира Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 9 жовтня 2024 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, і накладено на нього стягнення, у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 , 25 липня 2024 року, о 11 год. 50 хв. в м. Пустомити, вул. Глинська, 2, керуючи авто «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював рух заднім ходом не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем «Ніссан Жук» д.н.з. НОМЕР_2 , при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

25 липня 2024 року о 11 год. 50 хв. в м. Пустомити, вул. Глинська, 2, водій ОСОБА_1 керуючи авто «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , скоївши ДТП, а саме здійснив наїзд на авто «Ніссан Жук» д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв, після чого місце пригоди залишив. Такими своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.9, 2.10 а ПДР України, що спричинило пошкодження транспортного засобу, будучи причетним до ДТП місце пригоди залишив та не повідомив орган чи підрозділ поліції, будучи учасником ДТП, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, 122-4 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу правопорушення.

Окрім того, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 9 жовтня 2024 року, оскільки розгляд справи було проведено у його відсутності, про результат розгляду він дізнався 30 жовтня 2024 року.

Наголошує, що постанова місцевого суду є упередженою, необ`єктивною, необґрунтованою.

Зазначає, що патрульними та судом не взято до уваги його пояснення, що на момент ДТП він перебував у м. Львові, про ДТП він дізнався о 12 год. 30 хв., на вулиці Глинській в. м. Пустомити він ніколи не був.

Наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази причетності його транспортного засобу до ДТП.

Звертає увагу, що судом не на дано аналізу доказам, не допитано, потерпілу, його та свідка події.

Повідомляє, що патрульні належним чином не надали оцінки пошкодженням червоного транспортного засобу, не виявили слідів ДТП на його автомобілі.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції не приймав участі, про результат розгляду справи дізнався 31 жовтня 2024 року після ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 24), з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Заслухавши, виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку аргументів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Санкцією ст. 122-4 КпАП України передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Статтею 124 КпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом 2.10 А ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно із п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Всупереч тверджень апелянта ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах та постанові, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД№918054 від 25 липня 2024 року (а.с. 1), з якого встановлено, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою м. Пустомити, вул. Глинська, 2, скоїв ДТП, а саме здійснив наїзд на автомобіль «Nissan Juke» д.н.з . НОМЕР_1 , що стояв, після чого залишив місце події;

- схемами місця ДТП (а.с. 3,4, 13, 14), на якій зображено розташування транспортного засобу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , завдані пошкодження транспортним засобам, із схемами водії ознайомлені, зауважень не подавали;

- поясненнями ОСОБА_4 від 25 липня 2024 року (а.с. 5, 15), з яких вбачається, що вона припаркувала свій автомобіль по вул. Глинянська, 2, м. Пустомити, відійшла на 15 хв., після чого виявила транспортний засіб пошкодженим (ліве заднє крило). Дану подію бачив свідок ОСОБА_5 , який вказав на автомобіль, що розвертався д.н.з. НОМЕР_1 , після прибуття працівників поліції автомобіль повернувся на місце події під керуванням ОСОБА_1 , останній повідомив, що не відчув удару, тому покинув місце події;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , (а.с. 6, 16), з яких вбачається, що про ДТП він дізнався після телефонного дзвінка працівника поліції, одразу прибув на місце події де була потерпіла та автомобіль «Nissan Juke» д.н.з . НОМЕР_1 ;

- рапортом працівника поліції (а.с. 7), з якого встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення допущено описку, а саме невірно зазначено ч. 4 ст. 122 КУпАП замість ст. 122-4 КУпАП;

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 918053 від 25 липня 2024 року (а.с. 11), з якого встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan Juke» д.н.з . НОМЕР_1 ;

Доводи апелянта, що патрульними та судом не взято до уваги його пояснення, що на момент ДТП він перебував, про ДТП він дізнався о 12 год. 30 хв. перебуваючи у м. Львові, на вулиці Глинській, в м. Пустомити він ніколи не був, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки з пояснень потерпілої вбачається, що момент ДТП бачив свідок ОСОБА_6 , а номер транспортного засобу було встановлено за допомогою відеокамер, які зафіксували подію.

Аргументи апелянта, що в матеріалах справи відсутні докази причетності його транспортного засобу до ДТП, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі спростовуються схемами ДТП (а.с. 3,4, 13, 14), з якими водій ознайомлений та жодних заперечень не подавав.

Твердження апелянта, що судом не надано аналізу доказам, не допитано, потерпілу, його та свідка події, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 9 жовтня 2024 року (а.с. 22), суд повно та об`єктивно досліди всі обставини справи в їх сукупності, надав їм відповідну правову оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Покликання апелянта на те, що патрульні належним чином не надали оцінки пошкодженням, червоного транспортного засобу, не виявили слідів ДТП на його автомобілі, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі мають формальний характер та спрямовані на ухилення водія ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, спростовуються матеріалами, справи описаними вище за текстом.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 122-4, 124 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити строк на апеляційне оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 9 жовтня 2024 року.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 9 жовтня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 доадміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.