ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/6665/24 Головуючий 1 інстанції: Шаренко С.Л.
Провадження №33/818/1489/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.5 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю захисника Онопка В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Онопка В.С. на постанову Київського районного суду м.Харкова від 16 вересня 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на сім років, з оплатним вилученням транспортного засобу - автомобіля Audi А6, д.н.з. НОМЕР_1 .

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 15 липня 2024 року о 08-40 год. ОСОБА_1 в м.Харкові по вул.Академіка Павлова, 323, будучи особою позбавленою права керування транспортним засобом, керував транспортним засобом Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 . Правопорушення вчинено повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Онопко В.С. просить постанову суду змінити в частині накладення адміністративного стягнення, а саме накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних сил України, за місцем військової служби характеризується позитивно, приймав участь у захисті м.Харкова, звільнені Харківської області, в боях на Бахмутському та Куп`янському напрямках, отримав численні нагороди та грамоти, одружений, багатодітний батько, має на утриманні сімох дітей та матір-пенсіонерку. Вказав, що дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 керує транспортним засобом Audi А6, який є необхідним у сімейних справах, оскільки вона з дітьми проживає у сільській місцевості, здійснює догляд за своєю матір`ю, яка є інвалідом першої групи через відсутність двох нижніх кінцівок та проживає в іншому населеному пункті.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Онопко В.С. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції встановив, що фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серій ААД №898383 від 15 липня 2024 року, не оскаржуються захисником Онопком В.С.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП регламентовано, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Отже, санкція ч.5 ст.126 КУпАП щодо оплатного вилучення транспортного засобу є альтернативною.

Доводи захисника Онопка В.С. про необхідність змінити постанову суду в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Червонозаводським районним судом м.Харкова розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 25 січня 2024 року на ОСОБА_1 накладено за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с.7-10).

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 03 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки з оплатним вилученням автомобіля Audi А6, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.26-30).

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2016823 від 28 квітня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП (а.с.6).

Постановою Харківського апеляційного суду від 28 травня 2024 року задоволено клопотання захисника Онопка В.С. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Зміївського районного суду Харківської області від 03 квітня 2024 року, поновлено такий строк, апеляційну скаргу захисника Онопка В.С. задоволено, постанову Зміївського районного суду Харківської області від 03 квітня 2024 року змінено, скасовано її в частині оплатного вилучення автомобіля Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в іншій частині постанову судді залишено без змін (а.с.31-34).

З матеріалів провадження вбачається, що після виключення апеляційним судом з резолютивної частини постанови рішення суду про оплатне вилучення транспортного засобу - автомобіля Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 15 липня 2024 року о 08-40 год. в м.Харкові по вул.Академіка Павлова, 323, будучи особою позбавленою права керування транспортним засобом, знову повторно протягом року керував транспортним засобом Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 .

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 на шлях виправлення не став, а систематично, умисно продовжував використовувати транспортний засіб Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , джерело підвищеної небезпеки, нехтуючи приписами законодавства України щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника Онопка В.С. про необхідність залишення транспортного засобу Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що вказаний автомобільвикористовує його дружинадля потреб сім`ї, оскільки вона з 7 дітьми проживає у сільській місцевості, здійснює догляд за своєю матір`ю, яка є інвалідом першої групи та мешкає в іншому населеному пункті, то вони є безпідставними.

Наведені вище обставини не стали стримуючим фактором для законослухняної поведінки ОСОБА_1 в частині виконання вимог закону щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та постанови Харківського апеляційного суду від 28 травня 2024 року про зміну постанови Зміївського районного суду Харківської області від 03 квітня 2024 року, скасування її в частині оплатного вилучення автомобіля Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Суд першої інстанції накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, накладене на ОСОБА_1 судом адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на сім років, з оплатним вилученням транспортного засобу - автомобіля Audi А6, д.н.з. НОМЕР_1 ., повністю відповідатиме меті адміністративного стягнення та буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, постанова Київського районного суду м.Харкова від 16 вересня 2024 року є законною та обґрунтованою і зміні в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Онопка В.С. залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м.Харкова від 16 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня