Справа №760/9796/24 3/760/3905/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Ішуніна Л. М., за участю представника Київської митниці - Келеберденка В. В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності відправника міжнародного поштового відправлення № RK066558801UA - громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених статтею 473 МК України,

В С Т А Н О В И В :

До Солом`янського районного суду міста Києва від Київської митниці надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 за ознаками порушення митних правил, передбачених статтею 473 МК України.

01 листопада 2023 року в зоні митного контролю м/п «УкрПошта», Київської митниці на території АТ «Укрпошта» (м. Київ, вул. Г. Кірпи, 2) під час здійснення митного контролю міжнародного поштового відправлення (далі - МПВ) № RK066558801UA, яке пересилалося з України ( ОСОБА_2 ) до СШ А (ІНФОРМАЦІЯ_2),виявлено металевий предмет у вигляді сокири із ознаками старовини - 1 шт.

Вищевказані обставини підтверджуються протоколом про порушення митних правил від 22 квітня 2024 року № 0317/10000/24.

Відповідно до висновку № 68 від 19 квітня 2024 року Національного музею історії України наданий на дослідження металевий предмет у вигляді сокири із ознаками старовини - 1 шт., виявлений у міжнародному поштовому відправленні № RK066558801UA є залізною теслярською сокирою та належить до зразків знарядь праці Модерної доби 19-початку 20 ст. Має культурну цінність.

Вивезення культурних цінностей регулюється Законом України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей». Для вивезення через митний кордон таких товарів необхідно отримати в Міністерстві культури Свідоцтво на право вивезення культурних цінностей, за процедурою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (на основі висновків державної музейної експертизи). Без Свідоцтва, вивезення культурних цінностей забороняється.

Громадянин України ОСОБА_1 «Свідоцтво на право вивезення культурних цінностей» до митниці не надав.

Враховуючи викладені обставини, громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України у міжнародному поштовому відправленні залізної теслярської сокири, що належить до зразків знарядь праці Модерної доби 19-початку 20 ст. та має культурну цінність, з порушенням вимог Митного кодексу та інших законів України, а саме не заявлення за встановленою формою у митній декларації точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Отже, в діях громадянина України ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення митних правил, відповідальність за які передбачена статтею 473 МК України.

В судовому засіданні представник Київської митниці підтримав позицію митного органу та пояснив, що громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України у міжнародному поштовому відправленні залізної теслярської сокири, що належить до зразків знарядь праці Модерної доби 19-початку 20 ст. та має культурну цінність, з порушенням вимог Митного кодексу та інших законів України, а саме не заявлення за встановленою формою у митній декларації точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, тобто в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 473 МК України, тому просив громадянина України ОСОБА_1 притягнути до відповідальності за порушення митних правил, встановлених МК України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил - громадянин України ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо.

Згідно з частиною четвертою статті 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення представника Київської митниці, дослідивши матеріали справи та долучені докази, суд приходить до такого висновку.

Статтею 486 МК України передбачено, що завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

Згідно з частиною 1 статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

З аналізу вказаних правових норм статей 458 та 487 МК України, а також статей 2, 9, 11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Усі вказані елементи складу адміністративного правопорушення є неподільним цілим. Наявність цих елементів обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо, хоча б один з них відсутній, або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

Суд встановив, що 22 квітня 2024 року державним інспектором оперативного відділу № 2 боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Київської митниці Косанєм А. В. складено відносно громадянина України ОСОБА_1 протокол № 0317/10000/24 про порушення митних правил за статтею 473 МК України.

На думку представника митного органу, в діях громадянина України ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил передбачених статтею 473 МК України, а саме, переміщення товару - залізної теслярської сокири, що належить до зразків знарядь праці Модерної доби 19-початку 20 ст. та має культурну цінність, з порушенням вимог Митного кодексу та інших законів України, а саме не заявлення за встановленою формою у митній декларації точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Безпосередній предмет правопорушення - залізна теслярська сокира, що належить до зразків знарядь праці Модерної доби 19-початку 20 ст. та має культурну цінність - 1 шт., в порядку статті 511 МК України вилучена та зберігається на складі Київської митниці.

Диспозицією статті 473 МК України передбачено порушення митних правил, яке полягає у пересиланні через митний кордон України в міжнародних експрес-відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання законодавством України, а також пересилання у міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання законодавством України та актами Всесвітнього поштового союзу.

Згідно з частиною другою статті 18 Всесвітньої поштової конвенції (учиненої в м. Доха 11 жовтня 2012 року), вкладення зазначених нижче предметів забороняється в усіх категоріях відправлень (п.2.1.):

- наркотиків та психотропних речовин, визначених Міжнародним комітетом з контролю за наркотиками, або інших незаконних речовин, заборонених у країні призначення (п.2.1.1.);

- інших предметів, увезення чи обіг яких заборонено в країні призначення (п.2.1.4.);

- предметів, які за своїм характером або пакуванням можуть становити небезпеку для поштових працівників або населення (п.2.1.5.).

Згідно з пунктом 5 частиною другою статті 265 МК України декларант може здійснювати декларування товарів самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Відповідно до частини першої статті 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Відповідно до частини першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною четвертою статті 266 Митного кодексу України передбачено, що у разі самостійного декларування товарів декларантом, передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення митного огляду товару, що знаходився у МПВ № RK066558801UA, виявлено товар, про який відсутні відомості в поштовій митній декларації, а саме - металевий предмет у вигляді сокири із ознаками старовини - 1 шт.

Відповідно до висновку № 68 від 19 квітня 2024 року Національного музею історії України наданий на дослідження металевий предмет у вигляді сокири із ознаками старовини - 1 шт., виявлений у міжнародному поштовому відправленні № RK066558801UA є залізною теслярською сокирою, що належить до зразків знарядь праці Модерної доби 19-початку 20 ст. та має культурну цінність.

Так, статтею 13 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» визначено, що свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей є підставою для пропуску зазначених у ньому культурних цінностей за межі митної території України. Вивезення культурних цінностей без цього свідоцтва забороняється.

Відповідно до статті 196 МК України не можуть бути пропущені через митний кордон України:

1) товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено законом;

2) товари, на пропуск яких відповідно до закону потрібні дозволи інших державних органів, за відсутності цих дозволів (крім алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також харчових продуктів для власного споживання, що ввозяться громадянами в обсязі та в порядку, встановлених статтею 376 та частиною другою статті 378 цього Кодексу);

3) товари, що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 197 МК України встановлено, що у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та/або їх випуск залежно від вимог відповідного закону здійснюються митними органами на підставі отриманих від державних органів, інших установ та організацій, уповноважених на здійснення дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, з використанням механізму «єдиного вікна» відповідних дозвільних документів та/або відомостей про включення (виключення) товару до (з) відповідного реєстру у формі електронних документів, засвідчених електронним підписом, які підтверджують дотримання встановлених обмежень щодо переміщення таких товарів через митний кордон України, якщо використання таких дозвільних документів та/або відомостей для здійснення митних формальностей передбачено законами України. У випадках, передбачених цим Кодексом, для здійснення митних формальностей можуть використовуватися паперові примірники таких документів, надані декларантом або уповноваженою ним особою.

Судом установлено, що відправником міжнародного поштового відправлення № RK066558801UA - громадянином України ОСОБА_1 свідоцтво на право вивезення культурних цінностей до митниці не надавалося.

Пунктами 1-3 частини першої статті 235 МК України, забороняється переміщення (пересилання) в міжнародних поштових та експрес-відправленнях товарів, заборонених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України відповідно до ввезення на митну територію України або вивезення з цієї території; товарів, відправлених з порушенням митних правил; товарів, щодо яких відсутні відповідні дозвільні документи, у разі застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Частиною другою цієї ж статті забороняється переміщення (пересилання) в міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання відповідно до актів Всесвітнього поштового союзу, а також товарів, відправлених з порушенням вимог нормативно-правових актів з питань надання послуг поштового зв`язку.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази, які містяться в матеріалах справи у їх сукупності, суд вважає, що в діях громадянина України ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 473 МК України та винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 473 МК України повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, даними протоколу про порушення митних правил від 22 квітня 2024 року № 0317/10000/24, службовою запискою, копією акта про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 01 листопада 2023 року, актом про взяття проб (зразків) товарів від 15 листопада 2023 року, висновком мистецтвознавчої експертизи Національного музею історії України № 68 від 19 квітня 2024 року.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП України, завданням судді при розгляді справ про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі вищезазначеного, обираючи вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, а також обставини, за яких було вчинено правопорушення.

Тож, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати до громадянина України ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отже, з огляду на вищевказані норми права та Закон України «Про судовий збір» з громадянина України ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 235, 236, 257, 458, 459, 473, 526-529 МК України, статями 40-1, 283, 284, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним громадянина України ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 473 Митного Кодексу України.

Накласти на громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , стягнення у виді конфіскації безпосереднього предмету порушення митних правил, а саме - залізної теслярської сокири, що належить до зразків знарядь праці Модерної доби 19-початку 20 ст. та має культурну цінність - 1 шт.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн, який підлягає сплаті на наступні реквізити: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Л. М. Ішуніна