ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/6024/24

провадження № 3/0285/3628/24

18 грудня 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,

за ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

який проживає в АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 неодноразово протягом 2024 року вчиняв правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП за наступних обставин.

29.10.2024 о 10 год в м. Звягель Житомирської області по вул Житомирській ОСОБА_1 , у порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, повторно протягом року керував транспортним засобом ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан якого, відповідно до встановленого законом порядку, відмовився.

29.11.2024 о 17:18 год в м. Звягель Житомирської області по вул Волі 6, ОСОБА_1 , у порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, повторно протягом року керував транспортним засобом ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан якого, відповідно до встановленого законом порядку, відмовився.

Статтею 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що відносно ОСОБА_1 складено 2 протоколи за порушення на транспорті, які взаємопов`язані, вважаю за можливе об`єднати їх в одне провадження, оскільки спільний розгляд буде доцільним та дозволить більш повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи. Це відповідатиме принципу процесуальної економії та виключить можливість винесення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений в порядку, визначеному ст.277-2 КУпАП, причини неявки не повідомив. Окрім того, виклик ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (https://ko.arbitr.gov.ua/). Також, інформація про час та місце проведення судового засідання була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним.

До суду не надходили від ОСОБА_1 заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу. Інформація про час та місце проведення судового засідання була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним.

ОСОБА_1 належної зацікавленості у розгляді справи не виявив, будь-яких доказів на спростування своєї вини у інкримінованому йому правопорушенні не надав, що є його свідомим волевиявленням та дає суду право розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів п.1 ст.247 КУпАП України.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність як за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП настає за дії, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Адміністративна відповідальність за ч.3 ст.130 КУпАП настає за дії, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху України (далі ПДР), згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Водії транспортних засобів повинні створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди іншим громадянам.

Підставою для складання відносно ОСОБА_1 працівниками поліції протоколів стало порушення ним вимог пункту 2.5 ПДР, згідно із якими на водіїв покладено обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У відповідності до змісту ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного... сп`яніння...(спільний наказ МОЗ та МВС №1452/735 від 09.11.2015) визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан такого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

даними протоколів про адміністративні правопорушення, а саме: серії ЕПР1 №161669 від 29.10.2024; серії ЕПР1 №184860 від 29.11.2024;

актом огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до яких медичний огляд та огляд за допомогою алкотестера Драгер не проводився в зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження такого огляду;

направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного та наркотичного сп`яніння, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 в лікарні не проводився в зв`язку з відмовою останнього;

даними диску з відеозаписом з фіксацією на ньому процедури складення адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду відсутні підстави ставити під сумнів відомості протоколів про адміністративні правопорушення.

Принагідно зазначити, що під час складання протоколів, у своїх поясненнях, ОСОБА_1 не заперечував факту вживання алкогольних напоїв, після чого сів за кермо транспортного засобу.

Наявні в матеріалах справи докази, надані працівником поліції, дозволяють повно та об`єктивно встановити фактичні обставини вчинення адміністративних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_1 . Підстави ставити їх під сумнів відсутні, оскільки вони отримані у передбачений законом спосіб, уповноваженими особами, є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КУпАП, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Як вбачається з матеріалів справи, працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, оскільки певні ознаки свідчили, що він може перебувати в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Порушень поліцейськими принципів правомірної адміністративної поведінки під час складання усіх адміністративних протоколів встановлено не було.

В підсилення своєї правової позиції, звертаю увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Постановами Новоград-Волинського міськрайонного суду ОСОБА_1 на протязі 2024 було неодноразово піддано адміністративному стягненню за ч.2, 3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, що не призвело до його виправлення. Адміністративні стягнення, накладені на ОСОБА_1 , не змінили його протиправну поведінку, він продовжує вчиняти систематичні, зухвалі порушення на транспорті.

Оцінюючи надані докази, приходжу висновку, що ОСОБА_1 вчинив порушення на транспорті, та його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.130 КУпАП. За таких обставин, його слід визнати винним у вчиненні вищезазначеного правопорушення.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

Адміністративні правопорушення, які впродовж тривалого часу вчиняє ОСОБА_1 , за своїм характером мають велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або з його ознаками, створює загрозу життю та здоров`ю, як собі, так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових порушень.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який діє з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у суспільстві, грубо ігноруючи загальноприйняті людські цінності та норми моралі.

Резюмуючи викладене, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, приходжу до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами передбачене санкцією ч.3 ст.130 КупАП. Саме таке покарання є необхідним і достатнім, сприятиме можливій зміні поведінки винної особи, формування в неї нової промірної моделі поведінки, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33, 40-1, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Справу №285/6024/24 (провадження №3/0285/3628/23) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП об`єднати зі справою №285/6253/24 про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.3 ст.130 КУпАП,

присвоївши справі №285/6024/24 (провадження №3/0285/3628/23)

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 КУпАП,

та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн,

з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин