Справа № 157/1344/24
Провадження №3/157/782/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Приймаченка А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від ВПД №1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працевлаштований,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України),

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 25 липня 2024 року о 01 год 25 хв на автомобільній дорозі по вул. Коніщука у с. Нові Червища керував автомобілем марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Поліцейський ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, мотивуючи тим, що перебуває у добовому наряді ГРПП ВПД № 1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він дійсно керував транспортним засобом, завозив додому товариша, по дорозі його зупинили поліцейські, однак у стані алкогольного сп`яніння він не перебував.

Адвокат Приймаченко А.О. у судовому засіданні просив провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, про що подав відповідне письмове клопотання, в обґрунтування якого зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнає, оскільки стверджує, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Також поліцейським було порушено вимоги законодавства, оскільки транспортний засіб було зупинено безпідставно, законних підстав для зупинки, що внормовані Законом України «Про Національну поліцію» не було. Огляд на стан алкогольного сп`яніння був здійснений працівниками поліції з порушенням вимог КпАП України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спецприладу був проведений з порушенням вимог п. 5 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735; поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 порядок проведення огляду. З відеозаписів з камер спостереження працівників поліції, на яких зафіксовані обставини проведення обстеження на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що поліцейський дістав мундштук, розпакував його та приєднав до приладу «Драгер Алкотест 6810». У подальшому поліцейський запропонував продути у вказаний пристрій. Продувши у перший раз, поліцейським запропоновано ОСОБА_1 продути у пристрій повторно, під час цих дій мундштук пристрою не змінювався. Таким чином, використання при другому тесті того ж самого мундштука є порушенням керівництва по експлуатації до приладу «Alcotest 6810», так як мундштук підлягає одноразовому використанню. Також поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 право вибору проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у разі незгоди з таким результатом право пройти огляд у лікувальному закладі. З урахуванням викладеного, основні вимоги чинного законодавства при виявленні й оформленні зазначеної події інспектором поліції не дотримані. Вважає, що поліцейські безпідставно здійснили зупинку транспортного засобу, оскільки матеріали справи не містять доказів про наявність передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . За таких обставин, ОСОБА_3 був не зобов`язаний виконувати вимоги працівника поліції, а всі складені процесуальні документи відносно останнього не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України. Вищевикладене свідчить про те, що працівниками поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який залишає сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому у процесі доказування вини доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Судова практика свідчить, що відповідно до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. За таких умов сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності її вини, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Разом з тим, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення та дослідженими у судовому засіданні доказами.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , який керував автомобілем, було зупинено працівником поліції, на пропозицію поліцейського після виявлених і повідомлених йому ознак алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що відповідає обстановці, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager», результат огляду склав 0,62 проміле, та ОСОБА_1 висловив чітку згоду із результатом такого огляду та висновком поліцейського про перебування його у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, у водія ОСОБА_1 поліцейським були виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка не відповідає обстановці, що склалася, та його огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений поліцейським за допомогою спецприладу «Drager 6810», результат огляду склав 0,62 проміле, і ОСОБА_1 погодився з результатом огляду, проставивши підпис у відповідній графі цього акта.

Відповідно до результату тестування на алкоголь, огляд поліцейським водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою спецприладу газоаналізатора «Drager Аlcotest 6810», тест № 6331, результат огляду склав 0,62 проміле.

Як вбачається з довідки № 350453/2/01-2024 від 29 липня 2024 року за підписом начальника ВПД № 1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУПН у Волинскьбій області Хвесика В., протягом року до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України не притягувався.

Згідно з матеріалами справи у ОСОБА_1 є посвідчення водія серії НОМЕР_2 , термін дії з 30.09.2023 по 30.09.2053.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, доведена, а тому до нього належить застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 266 КпАП України огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, відповідно до зазначеного положення закону, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а в закладах охорони здоров`я огляд зазначеної особи на стан алкогольного сп`яніння проводиться у разі незгоди цієї особи на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з результатами такого (проведеного поліцейським) огляду.

Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні відеозапису, після проведення поліцейським з використанням спеціального технічного засобу огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, останній погодився з результатом такого огляду і жодних заперечень щодо результату огляду не висловив, а тому у поліцейського не виникло обов`язку щодо вжиття заходів для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

З урахуванням зазначених обставин, твердження адвоката Приймаченка А.О. про порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з не роз`ясненням ОСОБА_1 поліцейським права вибору проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння або на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, або у закладі охорони здоров`я, права на проходження у разі незгоди з результатом огляду, проведеним за допомогою спеціального технічного засобу, огляду у лікувальному закладі, не свідчать про відсутність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України

Згідно із ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Відповідно до наказів Волинської обласної військової адміністрації № 1 від 24 лютого 2022 року, № 197 від 24 травня 2022 року, № 391 від 28 вересня 2022 року на території Волинської області запроваджено з 24 лютого 2022 року комендантську годину з 00:00 год до 05:00 год. що діє до окремого наказу, заборонено перебування в цей період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень, встановлено спеціальний режим світломаскування в темну пору доби.

З огляду на наведене вище, безпідставними є доводи адвоката Приймаченка А.О. про те, що у поліцейських не було підстав для зупинки автомобіля, яким ОСОБА_1 , не маючи спеціальної перепустки, керував у комендантську годину.

Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Незгода водія із причинами зупинки, або необізнаність останнього про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Інші доводи адвоката Приймаченка А.О. не свідчать про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 , винуватість якого у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується вищезазначеними належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, до адміністративної відповідальності.

Під час судового розгляду справи не було встановлено таких обставин, які б свідчили про порушення прав водія ОСОБА_1 або ж про обмеження його у можливості їх ефективного використання.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 у дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 124, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Дата складення повного тексту постанови 16 грудня 2024 року.

Суддя: О.В. Антонюк