Справа № 717/3085/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Туржанський В.В., розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 185-10 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , оператора котельні дитячої дошкільної установи в с. Путрине.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05 грудня 2024 року о 22 годині 50 хвилин, на території Лівинецької територіальної громади Дністровського району Чернівецької області, вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонному наряду, а саме на неодноразово повторені вимоги прикордонного наряду пред`явити документи, що посвідчують особу, відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10 Положення про прикордонний режим, затверджений Постановою КМУ № 1147 від 27.07.1998 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 статті 185-10 КУпАП.

ОСОБА_1 вину в скоєнні правопорушення визнав частково та пояснив, що ввечері 05 грудня разом із своїм братом ОСОБА_2 їхав з с. Путрине в с. Зелена. Їх зупинили прикордонники і вимагали надати перепустки. У ОСОБА_1 не було перепустки . ОСОБА_1 не мав при собі документів, які посвідчують особу, однак паспорт у нього не вимагали.

Пунктом 10 Положення про прикордонний режим затвердженого Постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 року передбачено, що громадяни України, які в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу та іноземці а особи без громадянства, які в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають та пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.

Статтею 3 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» встановлено, зокрема що, основною функцією ДПС України є здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення. Статтею 19 цього ж закону на ДПС України в тому числі покладається контроль за дотриманням прикордонного режиму.

Згідно ч. 2 ст. 185-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.185-10 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вчинення ним злісної непокори законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону у складі групи осіб, та докази, що ОСОБА_1 протягом року до 05 грудня 2024 року було піддано адміністративному стягненню за порушення, передбачене ст. 185-10 КУпАП. З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він не пред`явив документи на вимогу працівника Державної прикордонної служби України, оскільки не мав при собі документів. Суд вважає, що сам факт, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 знаходились в одному автомобілі і не передали документи, які посвідчують їх особи, працівникам Державної прикордонної служби України, не свідчить, по те, що вони спільно вчинили злісну непокору законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону у складі групи осіб.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАП стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, протоколом про адміністративне затримання.

При вирішенні питання щодо необхідності накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , враховуючи характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, є учасником бойових дій, відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, з урахуванням вищевикладених обставин, хоча формально і містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАП, однак у зв`язку із своєю малозначністю не являє собою великої суспільної небезпеки на час його вчинення, у зв`язку із чим, вважаю за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 22, 280, 283, 284 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.185-10 КУпАП закрити у зв`язку із малозначністю допущеного правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись щодо нього усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Суддя: