Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року м. Рівне

Справа № 572/4832/24

Провадження № 33/4815/881/24

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

секретаря судового засідання Супрунюк К.Р.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Клюйка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Клюйка А.О. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що 19 жовтня 2024 року о 14 год. 40 хв. в смт. Степань Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Loncin», без номерного знаку, не маючи посвідчення водія відповідної категорії на право керування даним транспортним засобом, чим порушив вимоги ст.15 Закону України "Про дорожній рух", п. 2.1 А Правил дорожнього руху.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду захисник Клюйко А.О. оскаржив її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі захисник Клюйко А.О. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП. Вказує, що інформація, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності та суперечить матеріалам справи. Зазначає, що на даному відеозаписі зафіксовано рух двоколісного транспортного засобу, однак відсутні дата та час його запису, а також неможливо ідентифікувати особу на водійському місці. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення у присутності ОСОБА_1 не складався та його копія не була вручена останньому, внаслідок чого він не був обізнаний про порушення відносно нього справи про адміністративне правопорушення, щоб мати змогу захищатися у визначеному законом порядку.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Відповідно до ст.285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 07 листопада 2024 року за відсутності останнього (а.с.9).

Згідно апеляційної скарги копію постанови він отримав 25.11.2024 року.

Апеляційна скарга подана до місцевого суду 04.12.2024 року (а.с.13).

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та захисника Клюйка А.О. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.5 ст.125 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа відносно якої складено протокол, керувала транспортним засобом.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду вказав, що 19 жовтня 2024 року він не керував жодним транспортним засобом, а працівники поліції його не зупиняли та не складали відносно нього жодних матеріалів про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що наявне в матеріалах справи відео, на якому працівники патрульної поліції на автомобілі переслідували в населеному пункті водія двохколісного транспортного засобу, не може бути доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки з вказаного відеозапису неможливо встановити особу водія, так як обличчя особи, яка керує транспортним засобом, не зафіксоване.

Будь яких доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Loncin»,матеріали справи не містять.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, категорично заперечує факт керування мопедом, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП не доведена достатніми, допустимими та достовірними доказами.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову апеляційного суду та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Клюйку А.О. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Клюйка А.О. задовольнити.

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович