Справа № 467/1601/24
Провадження № 3/467/769/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2024 року Суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Догарєва І.О розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Арбузинка об`єднану справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , фактична адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , не працює, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що 29.09.2024 року о 19 годині 22 хвилини, перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив виклик лінії 102 м.Миколаїв та виражався на адресу оператора нецензурною лайкою, чим вчинив дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, тобто дрібне хуліганство, за що передбачена відповідальність за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 22.09.2024 року об 13 годині 08 хвилини, перебуваючи в магазині «Візит» в АДРЕСА_3 ображав ОСОБА_2 нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

11.10.2024 року, о 18 год. 30 хв. ОСОБА_1 перебуваючи по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно особи, з якою проживає спільно без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАД №147192 від 29.09.2024 року, серії ВАД № 148924 від 29.09.2024 року та серії № ВАД № 147233 від 11.10.2024 року об`єднані в одне провадження постановою суду від 13.12.2024 року під № 467/1601/24 провадження № 3/467/769/24.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у скоєному адміністративному правопорушенні визнав повністю.

Вислухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, для дій, які входять до складу дрібного хуліганства, характерно ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю.

До обов`язкового складу об`єктивної сторони дрібного хуліганства входить здійснення дій, направлених на порушення громадського порядку та спокою громадян.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.п. 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, за яке передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Вина ОСОБА_1 у скоєних ним правопорушеннях підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів.

Так, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 147192 від 29.09.2024 року, 29.09.2024 року о 19 годині 22 хвилини, перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_2 здійснив виклик лінії 102 м.Миколаїв та виражався на адресу оператора нецензурною лайкою, чим вчинив дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 148924 від 29.09.2024 року, 22.09.2024 року о 13 годині 08 хвилини, перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_2 ображав ОСОБА_2 нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 147233 від 11.10.2024 року, 11.10.2024 року о 18 годині 30 хвилини, перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно особи, з якою проживає спільно без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Згідно із рапортом працівника поліції відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 29.09.2024 року, 29.09.2024 року о 19:25 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 заявник висловлюється на адресу оператора нецензурно, поводить себе неадекватно під час розмови, спілкується зухвало.

Відповідно до рапорту працівника поліції відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 22.09.2024 року, 22.09.2024 року об 13:19 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_4 ОСОБА_1 безпідставно виражався нецензурною лайкою, ображав, погрожував фізичною розправою стосовно ОСОБА_2 , на зауваження припинити не реагував. Заявниця ОСОБА_2 .

Згідно із рапортом працівника поліції відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 11.10.2024 року, 11.10.2024 року о 18:31 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 співмешканець ОСОБА_1 вчинив відносно ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме, виражався на її адресу нецензурною лайкою та шарпав її за одяг. Заявниця ОСОБА_3

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 11.10.2024 року;

-письмовою заявою ОСОБА_2 від 22.09.2024 року, в якій остання просить прийняти міри стосовно ОСОБА_1 , який 22.09.24 року о 13:08 годині перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_3 в п`яному вигляді безпідставно ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував.

-письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 22.09.2024 року;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 29.09.2024 року.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, згідно зі ст. 36 КпАП України, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні адміністративного стягнення суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

При цьому, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи викладене і оцінюючи докази, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст. 173 КУпАП у виді штрафу, у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що по переконанню суду, буде сприяти виправленню та попередженню скоєння ним у подальшому нових правопорушень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

З пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності, так як є інвалідом ІІ групи, загальні захворювання.

В той же час ст.5 ч.1 п.9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

А тому, на підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 283-284 КУпАП суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 (сто дев`ятнадцять) грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя І.О. Догарєва