Провадження 3/635/3667/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року с-ще Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Омельник М.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4,124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 105867 від 19 вересня 2024 року, о 20 годині 45 хвилин 17 вересня 2024 року, ОСОБА_1 в с-щі Пісочин, Полтавське шосе, буд. 149/2, керуючи автомобілем Lexus RX державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним при зміні напрямку руху не в повнився в безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілем Nissan Leaf державний номерний знак НОМЕР_2 . В результаті автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п.2.3 (б) та п. 10.1 ПДР.

ОСОБА_1 , в судове засідання з`явився.

Адвокат Бреславець М.Г., що діє в інтересах ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_1 визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП. Щодо вчинення останнім адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, ОСОБА_1 не визнає з урахуванням того, що після скоєння ДТП ОСОБА_1 вийшов з автомобілю та побачив, що відбулось зіткнення з автомобілем «Nissan» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , так як пошкодження у автомобіля «Nissan» державний номерний знак НОМЕР_2 були не значні, а у автомобіля марки «Lexus» державний номерний знак НОМЕР_1 взагалі візуально відсутні, то за згодою водіїв прорахували пошкодження, поділили суму збитків навпіл, так як вбачали обоюдну вину та на місці компенсував ОСОБА_2 свою частину у розмірі 6000,00 гривень та поїхав по справах. Пізніше від патрульних поліцейських Усенка В.М. дізнався про вказану ДТП, наміру спеціально покидати місце ДТП у нього не було.

Суд, вислухавши пояснення адвоката що діє в інтересах особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши докази по справі, доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, виходячи з наступного.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 105867 від 19 вересня 2024 року, схемою місця ДТП, відеозаписом, письмовими поясненнями.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок порушення п. 2.3(б) та п. 10.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 , а саме п. 2.3 (б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі» та п. 10.1 в якому зазначено, що «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від

07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Більш того, будь-які спеціальні знання для встановлення вини особи у вказаній дорожньо-транспортній пригоді не потрібні, оскільки причинами ДТП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, стало невиконання вимог ПДР водієм ОСОБА_1 , а не будь-які інші факти, що пов`язані з технічними особливостями автотранспортних засобів і встановлення яких потребує спеціальних знань.

Згідно з нормами КУпАП, суду належить вирішити правове питання щодо факту порушення ПДР України. Данні, які наявні в матеріалах справи, дають достатньо підстав зробити висновок з цього правового питання без спеціальних знань.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

Обставини, що обтяжують або пом`якшують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу та не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Крім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 , на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

Однак, суд, доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 105868 від 19 вересня 2024 року, о 20 годині 45 хвилин 17 вересня 2024 року, ОСОБА_1 в с-щі Пісочин, Полтавське шосе, буд. 149/2, керуючи автомобілем Lexus RX державний номерний знак НОМЕР_1 , став учасником ДТП та з невідомих на те причин зник з місця пригоди, чим порушив п. 2.10.(а) ПДР України.

Відповідно до п. 2.10 а Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху України, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками міліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

З пояснень адвоката Бреславець М.Г., що діє в інтересах ОСОБА_1 в судовому засіданні встановлено, що він не мав наміру приховування факту дорожньо-транспортної пригоди або обставин її скоєння.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Даних щодо умислу ОСОБА_1 на залишення місця пригоди, до якої він був причетний, матеріали справи не містять, в судовому засіданні не надані.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

На підставі викладеного, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, тому провадження за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 401, 122-4, 124, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Адміністративне стягнення у виді штрафу підлягає сплаті на користь держави, на номер рахунку UA0020001, отримувач коштів - ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), (ЕАП) МФО 899998, код класифікації доходів бюджету- 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Реквізити для сплати судового збору: ГУК у м. Києві/м.Київ/ 22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносноОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-4 КУпАП - закрити.

Роз`яснити, що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківській області.

Суддя М.М.Омельник