Справа № 128/2978/24
Провадження № 33/801/978/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Фанда О. А.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Матківська М. В.,

розглянувши за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Оськіна Ю. В.,

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Оськіна Юрія Володимировича

на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 04 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 882577, який складено 19 липня 2024 року о 01 год 00 хв, водій ОСОБА_1 19 липня 2024 року о 00 год 15 хв в смт Стрижавка по вул. Дачна, 69 Вінницького району Вінницької області, керувала транспортним засобом «Chevrolet Lacetty» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння; а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася в повному обсязі в лікаря нарколога КНП ЦТЗ «Соціотерапія ВОР» висновок № 0739, велася безперервна відеофіксація на портативний відеореєстратор № 467748, № 468076, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 04 листопада 2024 року в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Оськіна Ю. В. про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП відмовлено. ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

В апеляційній захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Оськін Ю. В., вважаючи постанову суду першої інстанції незаконною, просить її скасувати і закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм Правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення. ОСОБА_1 не здійснювала керування транспортним засобом. На момент підходу працівників до транспортного засобу в якому вона знаходилась, транспортний засіб не рухався, двигун був вимкнений. Знаходження за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху, особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом.

Крім того, судом першої інстанції не було враховано тієї обставини, що ОСОБА_1 на спростування факту перебування у стані алкогольного сп`яніння надала висновок КНП ЦТЗ «Соціотерапії» ВОР від 19 липня 2024 року, де згідно висновку вона була твереза.

Також, захисник просить суд надати оцінку порушенням, допущеним працівниками поліції при проведення огляду ОСОБА_1 , що потягло за собою отримання неналежних та недопустимих доказів про вчинення останньою адміністративного правопорушення.

Разом з апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 адвокат Оськін Ю. В. подав клопотання про поновлення строку встановленого для подання апеляційної скарги, мотивоване тим, що вперше ним апеляційну скаргу було подано вчасно 13 листопада 2024 року, проте постановою Вінницького апеляційного суду від 19 листопада 2024 року її було повернуто у зв`язку з не підтвердженням належним чином повноважень захисника на подання апеляційної скарги на постанову суду.

В судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник адвокат Оськін Ю. В. апеляційну скаргу підтримали, просять її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши клопотання про поновлення строку для апеляційного оскарження постанови суду, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і її захисника адвоката Оськіна Ю. В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у тому числі відеозаписи події, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає до задоволення, а апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

Згідно вимог статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як свідчать матеріали справи оскаржувану постанову судом першої інстанції винесено 04 листопада 2024 року (а. с. 34-36).

Апеляційну скаргу на постанову суду захисник ОСОБА_1 адвокат Оськін Ю. В. подав до суду першої інстанції 13 листопада 2024 року (а. с. 38-45), тобто в межах строку на апеляційне оскарження, визначеного ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 19 листопада 2024 року апеляційну скаргу адвоката Оськіна Ю. В., подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 04 листопада 2024 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - повернуто особі, яка її подала, з тих підстав, що наявність повноважень захисника на подання апеляційної скарги не підтверджена належним чином (а. с. 48).

Згідно супровідного листа від 19 листопада 2024 року копія постанови Вінницького апеляційного суду від 19 листопада 2024 року та апеляційна скарга були надіслані ОСОБА_1 (а. с. 49). Будь-які відомості про вручення цього відправлення в матеріалах справи відсутні.

Такі обставини вказують на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, а тому цей строк підлягає поновленню.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, проте не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з пунктом 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 882577 від 19 липня 2024 року водій ОСОБА_1 19 липня 2024 року о 00 год 15 хв в смт Стрижавка по вул. Дачна, 69 Вінницького району Вінницької області, керувала транспортним засобом «Chevrolet Lacetty» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння; а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася в повному обсязі в лікаря нарколога КНП ЦТЗ «Соціотерапія ВОР» висновок № 0739 (а. с. 2).

До протоколу долучено: висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 липня 2024 року № 0739 (а. с. 4); рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Владислава Мазуренка (а. с. 7); відеозапис із нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано подію, що мала місце при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 882577 від 19 липня 2024 року, а саме факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в лікаря нарколога КНП ЦТЗ «Соціотерапія ВОР», про що складено висновок № 0739 (а. с. 8).

Відповідно до частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Так згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6).

Згідно пункту 4 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року № 1395 огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовилась на вимогу працівників поліції від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що зафіксовано на відеозапис нагрудних камер поліцейських.

Доводи апеляційної скарги правильного висновку суду першої інстанції не спростовують.

Апеляційним судом відхиляється посилання в апеляційній скарзі на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 882577 від 19 липня 2024 року, правопорушення було вчинено о 00:15 год, тобто під час комендантської години.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Загальновідомим фактом є та обставина, що комендантська година у Вінницькій області запроваджена відповідно до положень воєнного стану. Рішення про її введення було прийнято наказом Вінницької обласної військової адміністрації № 1 від 24 лютого 2022 року, коли в Україні почав діяти воєнний стан.

Отже, дії працівників поліції, щодо зупинки транспортного засобу є абсолютно правомірними.

Також, відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не здійснювала керування транспортним засобом у зв`язку з наступним.

За правилами статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції був досліджений долучений до матеріалів про адміністративне правопорушення відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, який приймав участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав відеозапис належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Як вбачається із долученого відеозапису, ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом, а також факт вживання алкоголю визнала повністю. Правопорушниця пояснила поліцейським що повертається на дачу, розуміє що здійснює рух у комендантську годину. Крім того, по дорозі підібрала чоловіка, який йшов вночі по трасі, та вирішила його підвезти, оскільки їм по дорозі. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, після повідомлення поліцейською максимально допустимої норми 0,2 ‰, відмовилась, оскільки була впевнена що показник буде більший.

Отже, процесуальна поведінка ОСОБА_1 , яка повністю визнала факт керування транспортним засобом і детально пояснила маршрут та мету свого руху, разом із обставиною зупинки транспортного засобу на проїжджій частині під час комендантської години, беззаперечно підтверджує факт керування транспортним засобом.

З дослідженого відеозапису встановлено, що потім ОСОБА_1 все таки погодилась пройти огляд у закладі охорони здоров`я, проте після прибуття в КНП ЦТЗ «Соціотерапія ВОР» повторно відмовилась від проходження огляду з тих самих підстав, хоча поліцейськими було детально роз`яснено їй наслідки такої відмови і що у випадку незначного вживання алкоголю їй краще буде пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання захисника на те, що судом першої інстанції не було враховано тієї обставини, що ОСОБА_1 на спростування факту перебування у стані алкогольного сп`яніння надала висновок КНП ЦТЗ «Соціотерапії» ВОР від 19 липня 2024 року, де згідно висновку вона була твереза, апеляційний суд відхиляє.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 882577, ОСОБА_1 правопорушення вчинила 19 липня 2024 року об 00 год 15 хв.

З довідки КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» ВОР» № 1374 від 19 липня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 твереза, однак дата і точний час огляду 19 липня 2024 року о 02:25 год, що є пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для огляду на стан сп`яніння.

Тому, проведений КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» ВОР» 19 липня 2024 року огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може бути належним доказом та жодним чином не спростовує факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Фактично необхідності проходити огляд на стан сп`яніння в порядку самозвернення у ОСОБА_1 не було, оскільки в даному випадку протокол складено за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в такому стані, що є окремим складом правопорушення.

Як свідчать матеріали справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 882577 від 19 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП ОСОБА_1 мала можливість висловити свої зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема зазначити про те, що вона не відмовляється від проходження огляду, бажає пройти його, у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» або у своїх письмових поясненнях.

Однак від жодних підписів у протоколі, як і в інших документах, ОСОБА_1 відмовилась, надати будь-які пояснення бажання не проявила.

Апеляційний суд критично розцінює усі зауваження захисника стосовно допущених працівниками поліції порушень при оформленні адміністративного матеріалу, оскільки вони є не суттєвими, та не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Інші доводи апеляційної скарги є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону. Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

За таких обставин факт відмови ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підтверджений належними та допустимими доказами.

Апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно; вина ОСОБА_1 доведена повністю, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Оськіну Юрію Володимировичу строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 04 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Оськіна Юрія Володимировича залишити без задоволення.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 04 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська