Справа № 145/1601/24
Провадження № 33/801/959/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Копилова Л. В.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу адвоката Якименко-Шевчук Юлії Олексіївни, яка дії в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп на користь держави.

В постанові суду зазначено, що 21 серпня 2024 року о 23-20 год., в смт. Сутиски, по вул. Соборній, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Volkswagen Jetta ", номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на промені світла, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає дійсності), відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою суду, адвокат Якименко-Шевчук Ю. О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2024 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що працівниками поліції порушена процедура проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду та даний факт не зафіксований на відеозапис з нагрудних камер працівників поліції. Крім того, відеозапис розпочатий о 23:49:10 год, а що відбувалося о 23 год. 20 хв. (час вчинення правопорушення, зазначений в протоколі), хто був за кермом, як водій рухався, - ці обставини невідомі, працівниками поліції з моменту виконання службових обов`язків не був включений портативний відеорестратор, а тому відеозапис є неналежним доказом у справі. Зазначені ознаки сп`яніння є надуманими, ОСОБА_1 був незгоден, саме з тим, що в нього наявна ознака сп`яніння, а від проходження огляду не відмовлявся.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Якименко-Шевчук Ю. О. підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі, та просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Вимогами статті 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.9. «а» Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 115274 від 21 серпня 2024 року, о 23 год. 20 хв. в смт Сутиски, по вул. Соборній, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Jetta» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на промені світла, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції порушена процедура проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду та даний факт не зафіксований на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції, апеляційний суд зазначає наступне:

Відповідно до вимог статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735(далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За частиною 2 статті 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відео з нагрудної камери працівника поліції, розпочинається (на 23:49:10 відео) з того як працівник поліції повідомляє водія, який в подальшому назвався ОСОБА_1 , про те що відповідно до статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» ведеться відеофіксація та інформує ОСОБА_1 (на 0:00:34 відео), що його зупинили за порушення ПДР України, та в ході спілкування виявили в нього ознаки наркотичного сп`яніння, на 0:00:38-48 відео поліцейський запропонував йому проїхати в лікарню для здачі аналізів на факт вживання наркотичних речовин, і одразу пояснив (на 0:00:50-58 відео) наслідки відмови від проходження такого огляду, у відповідь ОСОБА_1 сказав (на 0:01:02 відео), що «їде до дітей». В подальшому працівники поліції знову запропонували (на 0:01:08 0:01:12, 0:01:39 відео) пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки в ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння «нечітка вимова», проте він заперечив (на 0:01:59 відео). Після чого, працівник поліції запропонував водієві пред`явити посвідчення водія, водій його пред`явив, та вкотре поліцейський (на 0:06:48 53 відео) запропонував ОСОБА_1 проїхати в лікарню для проходження освідування, оскільки в нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, однак водій не погодився із виявленими ознаками та уникав відповіді на поставлене питання. В ході спілкування працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 проїхати в лікарню для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (на 0:08:07, 0:12:11, 0:14:38 відео), однак він не погоджувався із твердженням поліцейських про те, що в нього є ознаки наркотичного сп`яніння, та пояснював що «він їде до дітей» (на 0:08:08, 0:13:34, 0:14:40 відео), дані пояснення ОСОБА_1 були розцінені працівниками поліції, як відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння та йому було повідомлено (на 0:15:30 відео), що відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП п. 2.5 ПДР України за відмову, однак ОСОБА_1 знову ж дав відповідь, що не відмовляється проходити огляд (на 0:15:35 відео) він просто «не погоджується», оскільки в нього є більш невідкладні сімейні справи, а саме діти.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а будь-яка відкладальна умова не передбачена. На відеозаписі події, який є об`єктивним доказом у справі, незалежними від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, зафіксовано, що працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 проїхати в лікарню для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак він не реагував на роз`яснення працівника поліції, ухилявся від прямої відповіді не погоджувався із ознаками наркотичного сп`яніння та постійно казав, що «він іде до дітей».

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис розпочатий о 23:49:10 год, а що відбувалося о 23 год. 20 хв., хто був за кермом, як водій рухався, - ці обставини невідомі, є безпідставними, оскільки спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 було відомо про причину зупинки та він не заперечував, що був водієм, а навпаки неодноразово стверджував, що «він їхав до дітей» (на 0:08:08, 0:13:34, 0:14:40 відео). Також слід зауважити, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 визнає ту обставину, що він був зупинений, бо не дотримався вимог дорожнього знаку, так як в Сутисках був уперше в таку пору доби і помітив знак. Виявлення в ході подальшого спілкування працівником поліції ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не суперечить вимогам Інструкції № 1452/735 та відповідає вимогам статті 266 КУпАП.

Незгода ОСОБА_1 з тим, що працівниками поліції у нього виявлено ознаки сп`яніння, не звільняє його від обов`язку пройти огляд у встановленому законом порядку. Визначення наявності ознак сп`яніння є суб`єктивним баченням поліцейського і в разі їх виявлення водій зобов`язаний пройти огляд на стан сп`яніння, не зважаючи на те, що він не згоден з їх наявністю. Відтак працівники поліції з огляду на поведінку ОСОБА_1 , яка виразилась в уникненні прямої відповіді на вимогу поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння, правильно виснували, що він відмовляється від огляду, не зважаючи на те, що водій таку відмову прямо не висловлював.

За таких обставин, апеляційний суд виснує, що судом першої інстанції дії ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП кваліфіковані правильно, його винуватість у вчиненні даного правопорушення повністю підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликає.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, постанова суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законною та обгрунтованою, адміністративне стягнення накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2024 року залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги адвоката Якименко-Шевчук Юлії Олексіївни, яка дії в інтересах ОСОБА_1 .

Постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета