Справа № 211/7647/23
Провадження № 3/211/277/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 грудня 2024 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко С.В., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.130 КпАП,-

ВСТАНОВИВ :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 638461 від 18.11.2023 року водій ОСОБА_1 18.11.2023 року о 11 год. 08 хв., керував транспортним засобом марки HYUNDAI SONATA державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Кривий Ріг Довгинцівський район, Нікопольське шосе, 3А, в стані алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком медичного огляду № 2785 від 18.11.2023 року КЗ «КБЛПД`ДОР», чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст.130 КУпАП.

В суді ОСОБА_2 не з`явився, в ході розгляду справи, його представник адвокат Неклеса М.М. надав письмове клопотання, де просив провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу, інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Під час розгляду справи проглянуто диск з відеозаписами, який доданий до матеріалів справи в якості доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, який в порушення п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, складаються з окремих файлів які не є безперервними і послідовними.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до наданого відеозапису, такий відеозапис не є цілісним та його було перервано: з 11-17 год. до 11-32 год., та з 12-12 год. до 12-32. Тобто, поліцейськими не було забезпечено безперервного відеозапису події.

Згідно вимог Закону України, суд розглядає справу в межах тих матеріалів які направлені до суду, дослідивши які, суд зробив певні висновки.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначенийст.266 КУпАП, а також затвердженим постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735.

Відповідно до ч. 2-4ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно з п.п 2, 6,7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735,огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, законом, Інструкцією та Порядком визначено чіткий алгоритм дій працівника поліції в разі, якщо в нього є підстави вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Зокрема, він повинен встановити ознаки алкогольного сп`яніння, запропонувати водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а в разі його відмови пройти огляд на місці - запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я та забезпечити проведення огляду.

Як слідує зі змісту протоколу огляд водія ОСОБА_1 на стан алкоголного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядком у медичному закладі, що підтверджується висновком лікаря.

Натомість, з дослідженого судом відеозапису з боді-камери поліцейського вбачається, що процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейський не дотримався. Так спочатку поліцейський мав запропонувати водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, і в разі його відмови пройти огляд на місці, мав запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я, чого дотримано не було, що суперечить вимогам ч.2 - ч.4 ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735 та Порядку проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння поліцейський мав провести на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду доставити водія до закладу охорони здоров`я.

Пунктом 8 Розділу 1 Інструкції 1452/735 встановлено лише один випадок, коли проведення огляду на стан сп`яніння є обов`язковим у закладі охорони здоров`я, а саме у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Ч. 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд враховує концепцію ЄСПЛ «Плоди отруйного дерева» (рішення ЄСПЛ у справі «Гефген проти Німеччини») а саме, що якщо первісний доказ отримано з порушенням, то і наступні докази, отримані на підставі цього доказу є недопустимими, в даному випадку первісним доказом є правомірність зупинки автомобіля, і дані дії вчинені з порушенням, що тягне за собою відповідні наслідки.

Також, незважаючи на те, що до протоколу додано висновок медичного закладу про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, цифрового показника алкогольного сп`яніння ні висновок, ні протокол про адміністративне правопорушення не містить. Акт медичного огляду ОСОБА_1 у матеріалах справи також відсутній, що не дозволяє суду пересвідчитися у результатах огляду.

Разом з тим, матеріали справи також не містять доказів того, що працівники поліції виконали вимоги ст.266 КУпАП щодо направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Для проходження огляду водія в медичному закладі, працівники поліції повинні запропонувати та вручити водієві письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення, тощо.

У разі ж, якщо водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення то підстави для притягнення водія до відповідальності за ст.130 КУпАП відсутні. Проте, у матеріалах справи не міститься інформації про те, чи було вручено відповідне направлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що свідчить про те, що працівники поліції у встановленому законом порядку не направляли ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин є обґрунтованими доводи представника ОСОБА_1 , адвоката Неклеси М.М. викладені у його запереченні, щодо відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, а суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості, так як перекладає на себе функцію обвинувачення.

Таким чином, надавши оцінку зібраним по справі доказам в межах обставин інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд доходить висновку, що надані суду матеріали не є достатніми доказами, які б давали суду підстави для обгрунтованого висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що "обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».

В рішенні у справі "Абрамян проти росії" Європейський Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

А саме, згідно ч. 2, 3ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Оскільки поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 не доведено, провадження у справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з дня винесення постанови.

Суддя: С. В. Ткаченко