Провадження № 33/824/3567/2024 Суддя в 2-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В.,

за участі:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Волощенка В.І.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

захисника Онопрієнка В.Ф.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , та апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Волощенка В.І. на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, 03 листопада 2023 року, приблизно о 21 год. 55 хв., керуючи транспортним засобом марки «Skoda», номерний знак НОМЕР_1 , по пр-т. Академіка Палладіна у м. Києві, під час перестроювання не надав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він намір перестроюватися, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Hyundai», номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3.б, п. 10.3 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він, 03 листопада 2023 року, приблизно о 21 год. 55 хв., керуючи транспортним засобом «Hyundai», номерний знак НОМЕР_2 , по пр-т. Академіка Палладіна у м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу повністю контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Skoda», номерний знак НОМЕР_1 , що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив п. п. 2.3.б, 12.1, 13.4 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Звернув увагу на безпідставність його обвинувачення у порушенні вимог п. 13.1. ПДР України, адже він не рухався в одній смузі із водієм ОСОБА_1 , який із середньої смуги перестроювався в крайню праву смугу, тобто у смугу руху по якій рухався апелянт. Коли його автомобіль зіткнувся з автомобілем ОСОБА_1 , який в результаті перестроювання опинився перед його автомобілем, жоден з автомобілів інших учасників дорожнього руху, які рухалися позаду його автомобіля в його смузі, не зіткнулися з ним при раптовій зупинці та гальмуванні. Крім того, вказав, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 03 листопада 2023 року зазначено, що водій автомобіля марки «Skoda», ОСОБА_1 , керуючи автомобілем під час перестроювання, не надав дорогу його автомобілю, який рухався в попутному напрямі по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив зіткнення з ним. На переконання апелянта, він рухався по прямій дорозі, не маневрував, не змінював напрямку руху, не створював небезпеки чи перешкод для руху іншим учасникам, та відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху України мав право розраховувати на те, що інші учасники дорожнього руху виконують ці Правила. Крім того, не погоджуючись з висновками інспектора поліції, викладеними в Протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 366113 від 04 листопада 2023 року, він звернувся до ТОВ «Українські незалежні судові експертизи» з проханням провести автомеханічне та транспортно-трасологічне дослідження обставин дорожньо-транспортної події. У вказаній експертизі зазначено невідповідності у діях водія ОСОБА_1 вимогам п. п. 2.3 б), 10.1, 10.3 та 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з даною пригодою, а у діях водія автомобіля ОСОБА_2 не вбачається невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з даною пригодою. Наведене свідчить, що в його діях відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Просив постанову скасувати, а провадження в частині притягнення його до адміністративної відповідальності закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. В частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без змін.

В апеляційній скарзі захисника Волощенка В.І. вказано на незаконність постанови у зв`язку із порушенням норм матеріального та процесуального права. В обгрунтування скарги вказав на те, що автомобіль ОСОБА_1 мав пошкодження від автомобіля «Hyundai», під керуванням ОСОБА_2 , який перевищив межі допустимої швидкості та здійснював маневрування, не вибрав безпечної для руху швидкості та дистанції до автомобіля, що рухався попереду в тій же смузі, та завершив маневр перелаштування, яке не пов`язане з порушенням правил дорожнього руху ОСОБА_1 , тому не утворює об`єктивної сторони адміністративного правопорушення. Крім того, працівниками поліції не приєднано до матеріалів справи відеозапис події, який було зафіксовано із засобів відеофіксації комплексної системи відеоспостереження міста Києва. Разом з тим, за клопотанням захисника було витребувано вказаний відеозапис, однак до суду надійшла відповідь про неможливість надання даних з камер відеоспостереження через закінчення їх терміну зберігання. Таким чином, захисник вказує, що судом було неповно досліджено докази у справі, чим порушено принцип достатності доказів для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, на думку захисника, судом першої інстанції неповно досліджено висновок експерта від 15.05.2024, яким підтверджено, що водій ОСОБА_2 керував автомобілем з перевищенням швидкості, що додатково підтверджується іншими доказами. Крім того, із пояснень ОСОБА_2 про те, що він перелаштовувався зі смуги в смугу для того, щоб обігнати їдучий попереду мікроавтобус, свідчить про те, що останній рухався зі перевищенням швидкісного режиму, з порушенням п. 12.3 Правил дорожнього руху України, оскільки не дотримався безпечної швидкості до автомобіля, що рухався попереду, не здійснив заходів для зменшення швидкості до зупинки транспортного засобу у разі виявлення перешкоди для руху. Про недотримання п. 12.3 Правил дорожнього руху України свідчить також відсутність будь-яких слідів гальмування. На думку захисника, водієм ОСОБА_2 порушено вимоги п. п. 2.3 б, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України. Просив постанову скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та його захисника Волощенка В.І., які апеляційну скаргу захисника Волощенка В.І. підтримали, підтвердили її доводи і просили цю скаргу задовольнити. Щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 заперечували, вважали її не обгрунтованою і просили відмовити у її задоволенні;

ОСОБА_2 та його захисника Онопрієнка В.Ф., які апеляційну скаргу ОСОБА_2 підтримали, підтвердили її доводи і просили цю скаргу задовольнити. Щодо задоволення апеляційної скарги захисника Волощенка В.І. заперечували, вважали її не обгрунтованою і просили відмовити у її задоволенні;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та часткового задоволення апеляційної скарги захисника Волощенка В.І. з огляду на таке.

Місцевим судом обгрунтовано визнано доведеним те, що ОСОБА_1 , 03 листопада 2023 року, близько 21 год. 55 хв., керуючи автомобілем «Skoda», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по пр-ту Академіка Палладіна м. Києва порушивши вимоги п. 10.3 ПДР України під час перестроювання не надав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він перестроювався, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Hyundai», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по цій смузі руху, що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів з матеріальними збитками. Ці висновки місцевого суду стверджуються зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 366114 від 03.11.2023 року в частині часу та місця ДТП, анкетних даних водіїв - учасників ДТП та ідентифікаційних ознак транспортних засобів пошкоджених внаслідок ДТП;

схемою місця ДТП;

поясненнями водіїв - учасників ДТП, у тому числі частково і поясненнями самого ОСОБА_1 ;

поясненнями свідка ОСОБА_4 в частині дій водія автомобіля «Skoda» безпосередньо перед ДТП, які і призвели до цієї ДТП;

висновком експерта № 000649/01-1058 від 04.12.2023 року, відповідно до якого, із технічної точки зору дії водія автомобіля «Skoda» реєстраційний номер НОМЕР_1 не відповідають вимогам п.п. 2.3.б, 10.1, 10.3 і 12.3 ПДР України та перебувають у причинному зв`язку із подією ДТП. У діях водія автомобіля «Hyundai», номерний знак НОМЕР_2 , із технічної точки зору невідповідностей вимогам ПДР України, у тому числі і п.п. 2.3.б, 10.1, 10.3 і 12.3 ПДР України не вбачається;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.2.3.б та п.10.3 ПДР України, наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та про необхідність визнання його винним у вчиненні цього адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга захисника Волощенка В.І. не містить доводів, які би указували на незаконність постанови місцевого суду у зазначеній частині. Так, пунктом 10.3 ПДР України визначений обов`язок водія у разі перестроювання дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. Місцевим судом обґрунтовано встановлено те, що водій ОСОБА_1 здійснив перестроювання на смугу руху, по якій рухався транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_2 , не давши перевагу у русі цьому транспортному засобу, що стало причиною зіткнення транспортних засобів. Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до п.1.10 ПДР України термін «дати дорогу» означає вимогу до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість. Не вчинення водієм діянь, передбачених п.1.10 ПДР України щодо транспортного засобу, який рухається по смузі руху на яку здійснюється перестроювання безумовно указує на порушення цим водієм вимог п.10.3 ПДР України незалежно від причин, за яких ці діяння не були вчинені, тобто внаслідок свідомого ігнорування вимогами ПДР чи внаслідок помилок щодо дотримання безпеки руху, у тому числі і помилок у керуванні транспортним засобом. Те, що водій ОСОБА_1 здійснював перестроювання на смугу руху, де відбулося зіткнення вбачається із пояснень самого ОСОБА_1 і дає підстави стверджувати про те, що водій ОСОБА_2 рухався саме по тій смузі руху, де відбулося зіткнення. Наведене указує на наявність у діях водія ОСОБА_1 порушень вимог п.10.3 ПДР України. При цьому суд враховує те, що матеріали справи не містять доказів, які би указували на перевищення водієм ОСОБА_2 швидкості руху, у тому числі і таке, яке би вплинуло на дії водія ОСОБА_1 . Доводи про нібито вчинювані водієм ОСОБА_2 маневри, які призвели до ДТП зібраними у справі доказами не підтверджуються. Апеляційний суд вважає, що висновок експерта за результатами проведення комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічнї експертизи № 4351/24-52 від 15.05.2024 року не дає підстави стверджувати як про відсутність у діях ОСОБА_1 порушень вимог п.10.3 ПДР України, так і про наявність порушень будь-яких вимог ПДР України у діях водія ОСОБА_2 Та частина висновку, яка указує на можливість порушень вимог ПДР України у діях ОСОБА_2 ґрунтується на припущеннях експерта, що ним зазначено у висновку і не може визнаватись доказом зазначеної обставини. Апеляційний суд також вважає, що наявні у матеріалах справи відеозаписи не спростовують висновків місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 порушень вимог п.10.3 ПДР України у зв`язку із не інформативністю цих записів.

Наведене дає підстави стверджувати про те, що доводи апеляційної скарги захисника Волощенка В.І. не спростовують висновків місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 10.3 ПДР України та доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Поряд із цим апеляційний суд вважає, що при накладенні на ОСОБА_1 стягнення місцевий суд допустився помилки та неправильно застосував закон про адміністративну відповідальність. Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. Оскільки правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП не відноситься до адміністративних правопорушень, зазначених у частинах третій - шостійстатті 38 КУпАП, то строк накладення адміністративного стягнення за вчинення цього правопорушення становить три місяці. Це указує на те, що станом на час ухвалення місцевим судом рішення строки накладення адміністративного стягнення закінчилися. Із урахуванням викладеного апеляційний суд вважає за необхідне змінити постанову Святошинського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 , закривши подальше провадження у справі із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 апеляційний суд вважає їх обґрунтованими з огляду на таке.

ОСОБА_2 у вину поставлено порушення п.12.1 і п.13.1 ПДР України, якими на водія покладається обов`язок під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а також в залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Між тим, у справі не зібрано жодних доказів, які би указували на те, що вибрана водієм ОСОБА_2 швидкість не відповідала критеріям, визначеним у п.12.1. ПДР України і не була безпечною. Окрім того, апеляційним судом враховується і те, що ДТП сталася внаслідок виїзду на смугу руху водія ОСОБА_2 транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 та не надання дороги транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2 , що підтверджено наведеними вище доказами. Наведене дає підстави стверджувати про те, що будь - яка швидкість руху, із якою рухався транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_2 не може перебувати у причинному зв`язку із подією ДТП та наслідками у виді пошкодження транспортних засобів, у тому числі і із урахуванням того, що ОСОБА_2 не поставлено у вину порушення вимог п.12.3 ПДР України.

Щодо порушення вимог п. 13.1 ПДР України, то апеляційним судом враховується те, що відповідно до п.1.10 ПДР України безпечна дистанція це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру. Тобто, відповідальність за порушення п.13.1 ПДР України буде наставати у тому випадку, коли не буде дотримана необхідна відстань саме до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі. Між тим, місцевим судом обґрунтовано встановлено те, що ДТП сталася за умови коли водій ОСОБА_1 здійснив виїзд на смугу руху, по якій рухався транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_2 . Таким чином дорожня ситуація, за якої сталася ДТП між транспортними засобами, якими керували водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підпадає під ситуацію що визначена у п.13.1. ПДР України за якої необхідно дотримуватись безпечної дистанції у зв`язку із чим відсутні підстави стверджувати про порушення водієм ОСОБА_2 вимог цього пункту ПДР України.

Матеріали справи не містять також жодного доказу того, що водієм ОСОБА_2 не було дотримано вимог п.2.3. б ПДР України.

Наведене указує на відсутність у діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у зв`язку із чим постанова Святошинського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 року в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Волощенка В.І. задовольнити частково.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 змінити.

Скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 року в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 . Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 року в частині накладення стягнення на ОСОБА_1 .

Подальше провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В решті постанову Святошинського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.