Справа № 747/418/24
Провадження№ 3/747/311/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Талалаївка матеріали, що надійшли з Прилуцького РВП ГУНП України в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого оператором з дослідження свердловин ПАТ «Укрнафта», раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2024 року в 21 год 20 хв на автошляху Жолобок Талалаївка водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21-070 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагували на світло, почервоніння очей, поведінка на місці зупинки не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я - КНП «Прилуцька міська лікарня» водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав і суду показав, що в той 19 липня 2024 року у вечірній час він їхав з роботи додому власним автомобілем. Його зупинили працівники поліції, причини зупинки йому не повідомили, попросили пред`явити документи, потім оглядали його автомобіль і багажник. Під час спілкування з ним чомусь вирішили, що він у стані наркотичного сп`яніння, запропонували проїхати в лікарню у м Прилуки, він погодився, але попросив дозволу зателефонувати додому, щоб повідомити дружині про те, що сталося, йому заборонили телефонувати. Чому працівники поліції вирішили, що він у стані наркотичного сп`яніння, йому не відомо, він був увесь день на роботі, працював на свердловинах під палючим сонцем з 8.00 год до 20.30 год, і можливо у нього і були червоні очі та обличчя, крім того, йому ліхтариком світили в обличчя, так як надворі вже починало сіріти. Під час руху автомобілем він правил не порушував, разом з ним в автомобілі був пасажир, якого він забрав з рибалки. Коли йому не дозволили зателефонувати додому, то він відмовився їхати в лікарню, оскільки не ходів залишати автомобіль на дорозі, крім того раніше йому телефонувала дружина і повідомила, що захворіла дитина, а в Прилуки їхати і назад це займе більше двох годин, тому він і відмовився.

Захисник Маляр М.В. в судовому засіданні просив суд закрити провадженя по справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст 130 КУпАП. Працівники поліції зупинили його неправомірно, в порушення вимог ст 35 Закону України «Про національну поліцію», неправомірно ними було проведено огляд автомобіля, будь-яких доказів про порушення Панасенком ПДР ними не надано. Крім того, ОСОБА_1 не мав можливості зателефонувати додому, щоб його дружина знала, де він і прийняла міри по збереженню автомобіля, якого він повинен був залишити на обочині дороги, коли поїде у м Прилуки в лікарню на освідування. Тобто фактично він не відмовлявся їхати в лікарню. але працівники поліції поставили його в такі умови, що він змушений був відмовитись їхати.

В судовому засіданні був оглянутий відеозапис, доданий працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення. З оглянутого відеозапису вбачається, що 19.07.2024 в 21:23 працівники поліції підходять до автомобіля ОСОБА_1 і запитують, що вживав він алкогольні напої, потім пропонують вийти, так як у нього червоні очі. В 21:25 ОСОБА_1 відкриває багажник і працівники поліції оглядають вміст багажника, не пояснюючи причини таких своїх дій. Потім запитують у ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої чи наркотики, так як його поведінка не відповідає обстановці, він їм пояснив, що весь день працював на сонці і можливо із-за цього у нього червоне обличчя. Коли працівник поліції в 21:27 запропонував ОСОБА_1 поїхати в лікарню в м Прилуки для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, він погодився і попросив дозволу зателефонувати дружині, йому не дали можливості. В 21:28 ОСОБА_1 говорить працівникам поліції, що він не відмовляється їхати в Прилуки, і щоб йому повідомили причину зупинки. Працівник поліції йому говорить, що червоні очі, не реагують на світло, не зрозуміла поведінка, то можливо вживав наркотики, і потрібно в Прилуках пройти тест. В 21:30 ОСОБА_1 декілька разів говорить працівникам поліції «поїхали в Прилуки», але потрібно зателефонувати додому, вони йому повідомили, що у них немає часу чекати, ОСОБА_1 закриває машину і збирається їхати в Прилуки, але коли йому не дали можливості зателефонувати, то в 21:31 він відмовляється їхати, говорить, що у нього вдома хвора дитина і дружина не знає, що з ним, так як повинен уже бути вдома по часу.

Працівник Прилуцького РВП, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейський ОСОБА_2 викликався в судове засідання для надання пояснень з приводу складання протоколу та причини зупинки, але, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, дослідивши матеріали справи, відеозапис, що міститься на долученому до протоколу диску, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду чітко визначена в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735. Відповідно до п. п. 2, 6, 7 розділу І даної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я, у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно відеозапису, долученого до адміністративного протоколу вбачається, що зафіксовано момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 без зазначення причини такої зупинки, факт спілкування працівника поліції з водієм, в ході якого водію запропоновано пройти огляд в лікарському закладі на стан наркотичного сп`яніння, і водій спочатку погоджувався, але коли працівник поліції декілька разів заборонив йому зателефонувати додому, щоб повідомити дружині про ситуацію, водій відмовився. на місці зупинки, проте не зазначено за допомогою якого технічного засобу, а також у медичному закладі, проте водій відмовився.

Суд також зазначає, що вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» - в разі порушення водієм Правил дорожнього руху; в разі очевидних ознак технічної несправності транспортного засобу (відсутність бокових дзеркал, бампера, бите лицеве скло тощо); наявність інформації про причетність водія або пасажирів автомобіля до вчинення ДТП, злочину чи адміністративного правопорушення, або якщо транспортний засіб перебуває у розшуку; необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення ДТП, злочину, адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам ДТП або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів ДТП; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв (автомобільна сирена тощо). Наведений перелік підстав зупинки транспортного засобу є вичерпним. Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, як це вимагає ч. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.

З матеріалів справи, в тому числі із дослідженого у судовому засіданні відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, за які його слід було зупиняти, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції він, як водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суд бере до уваги те, що працівники поліції після зупинки повідомили ОСОБА_1 про те, що його поведінка не відповідає обстановці, що у нього наявне почервоніння очей, але не взяли до уваги те, що він їм повідомив, що працював увесь день на сонці, крім того, не повідомили йому причину зупинки на причину відмови у здійснені телефонного дзвінка дружині. За таких обставин, суд констатує, що доказів на підтвердження існування поважної підстави для зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції, з перелічених у ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», матеріали справи не містять. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі №686/11314/17, безпідставна зупинка водія поліцією не є законною, а тому всі подальші вимоги поліції до нього, зокрема проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний.

У протоколі вказано, що в ОСОБА_1 , наявні ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема, поведінка на місці зупинки не відповідає обстановці, разом з тим, із відеозапису не вбачається жодної ознаки стану наркотичного сп`яніння, поведінка водія відповідала обстановці, і її характерність для стану наркотичного сп`яніння не спостерігалась, сама ж відеофіксація не дає змоги оцінити характер поведінки зіниць водія, характерні порушення мови (уповільненість, нечіткість, млявість або прискорення) не спостерігається. Суд зважає на те, що ознаки наркотичного сп`яніння мають бути реальними, а не уявними.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Інспектором належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, що стали би причиною зупинки. Отже, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17, де зазначено, що інспектором належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, а отже відсутня причина зупинки транспортного засобу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За таких обставин суд приходить до висновку, що всі сумніви щодо доведеності винності ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення необхідно тлумачити на його користь.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, і тому не може вважатись достатнім доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Даний висновок суду зроблений на підставі рішення Конституційного Суду України від 22.10.2010 року у справі № 23-рп/2010, де у пункті 4 зазначено, що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Виходячи із вищезазначеного суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я - протокол не містить достатніх доказів цього, не знайшло своє підтвердження даного факту і в ході судового розгляду, у зв`язку з чим суд приходить до висновку до цих правовідносин застосувати ст. 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 247, 252, 268, 269, 272, 283, 285, 287-289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція в Чернігівський апеляційний суд протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: Л.В.Тіщенко