Справа № 442/8400/24
Провадження №3/442/2468/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

21 жовтня 2024 року місто Дрогобич Львівської області

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваль Р.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , неповнолітнього, учня першого курсу Меденицького аграрного технологічного коледжу, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 1 ст. 178 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 18.09.2024 близько 20 год., перебуваючи в смт. Меденичі по вул. Дрогобицька, буд. 2 розпивав алкогольний напій - пиво «Zibert» у забороненому законом місці, внаслідок чого перебувала в стані алкогольного сп`яніння у Меденицькому аграрному технологічному коледжі.

ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суддю не повідомила. Крім того, інформація про розгляд справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП розміщувалася на офіційному веб-порталі «Судова влада України» цього місцевого суду у розділі «інформація для громадян з найменуванням ГРОМАДЯНАМ (https://dgm.lv.court.gov.ua).

Також, в силу ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому суддя на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП України вважав за доцільне розглядати дану справу за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою дотримання вимог ст. 38 КУпАП щодо строку накладення адміністративного стягнення, котрий закінчується 18.02.2021 року. При цьому, така позиція судді узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України» (заява № 36665/02), котре набуло статусу остаточного та відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У своїх багатьох рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов такого висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.1 ст. 178 КУпАП передбачає відповідальність особи, за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або появу в громадських місцях у п`яному вигляді.

З дотриманням вищенаведених приписів чинного КУпАП, вина ОСОБА_1 , доведена у ході судового розгляду та підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 557279 від 30.09.2024;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 про розпивання алкогольних напоїв;

-службовою запискою ОСОБА_2 ..

У діях ОСОБА_1 вбачаються усі складові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Обставини, які пом`якшують відповідальність правопорушника, визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують відповідальність правопорушника, не вбачається.

Приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин по справі, особу ОСОБА_1 , її неповнолітній вік, обставини вчинення адміністративного правопорушення, приходжу до висновку про необхідність призначення стягнення, враховуючи положення ст. 24-1 КУпАП, у виді попередження.

При цьому, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Однак, у даному випадку до правопорушниці застосовані заходи впливу до неповнолітніх, а не вид адміністративного стягнення, у зв`язку з чим, враховуючи вищезазначене, та сам по собі той факт, що правопорушник є неповнолітнім, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 ..

Керуючись ст. ст. 13, 24-1, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 178 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП та застосувати до неї на підставі ст. 24-1 КУпАП захід впливу у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її ухвалення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Роман КОВАЛЬ