Справа № 366/3058/24
Провадження №3/366/2118/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2024 смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції № 1 (смт. Іванків) Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, пенсіонерка, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

02.10.2024, приблизно о 10 год. 10 хв., ОСОБА_1 , ухиляючись від виконання передбачених ст. 150 СК України обов?язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній палив електронну сигарету марки «Vaporesso» у забороненому місці, а саме на території навчального закладу, Прибірського ліцею Іванківської селищної ради в с. Прибірськ, вул. Вишнева, 1.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечувала проти обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, провину визнала, зобов`язалась більш уважно виховувати сина. Пояснила, що до відповідальності притягається вперше. Вона з чоловіком розведена та вони проживають окремо. Із сином в неї взаємовідносини дуже добрі, таємниць один від одного вони не мають, вона постійно вживає заходи щодо виховання сина.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений правильно, відомості, які у ньому відображені відповідають фактичним обставинам справи, правопорушення кваліфіковано вірно, а наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими і достатніми у своїй сукупності, та доводять, що в діях ОСОБА_1 є подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, а саме ухилення матір`ю від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя дитини, що спричинило вчинення її неповнолітнім сином у віці 15 років правопорушення, передбаченого ст. 175-1 КУпАП.

Її провина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 240705 від 02.10.2024;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 02.10.2024;

- документами, що підтверджують спорідненість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як матері та сина.

Із матеріалів справи не встановлено обставин, які б виключали її адміністративну відповідальність.

Обставинами, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , суддя визнає щире розкаяння винної, зобов?язання більш уважно ставитись до виховання дитини.

Обставин, які обтяжують відповідальність, суддею не встановлено.

Суддя враховує особу ОСОБА_1 , яка до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП притягається вперше (зворотного матеріали справи не містять), має обставини, які пом`якшують відповідальність та не має обставини, які її обтяжують.

Слід врахувати, що батьки в силу виконання домашньої роботи та зайняття іншими справами, необхідними для належного утримання своєї сім`ї не завжди можуть слідкувати за вчинками своїх дітей. Профілактика поведінки дітей є обов`язком батьків, тому останнім потрібно більш ретельно приділяти увагу щодо виховання дітей та формування в них моральної свідомості, сприяти їх духовному розвитку. Також суддя враховує, що ОСОБА_1 виховує сина сама, оскільки з чоловіком розведена.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

У листі Міністерства юстиції України від 02.08.2013 року № 6802-0-4-13/11, зазначено, що стосовно малозначності вчиненого адміністративного правопорушення відповідно до статті 22 КУпАП, ця обставина може бути підставою для звільнення порушника від адміністративної відповідальності. При цьому, в КУпАП відсутні визначення поняття «малозначність правопорушення» та його ознаки. У кожному конкретному випадку орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, самостійно вирішує питання про визнання діяння малозначним.

Вирішення питання про застосування положень ст. 22 КУпАП суддя вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено.

Проте, у кожному конкретному випадку суддею має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Сфера застосування статті 22 КУпАП поширюється саме на орган, уповноважений вирішувати справу (у цьому випадку суд). Такі висновки наведені у Постанові Верховного Суду від 31.10.2019 у справі № 266/3228/16-а.

Стаття 184 КУпАП не входить до переліку відмітки ст. 22 КУпАП як стаття, за якою малозначність не може бути застосована.

З аналізу долучених до протоколу про адміністративне правопорушення доказів у їх сукупності, суддя приходить до висновку, що в цьому випадку наслідки вчинення адміністративного правопорушення є малозначними, оскільки діями ОСОБА_1 не спричинено значної шкоди суспільним інтересам, у неї наявні обставини, які пом`якшують відповідальність та відсутні обставини, які її обтяжують, а її дії, які підпадають під ознаки адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 184 КУпАП за обставин, які відображені у матеріалах справи, не є такими, які вимагають накладати адміністративне стягнення.

Суддя переконана, що накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у цьому випадку буде зайвим та пригнітить її моральний стан, що може негативно вплинути на її самовиховання, а тому, їй слід надати можливість виправитись без накладення стягнення.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку про застосування у цьому випадку положень ст. 22 КУпАП та оголошення усного зауваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження.

Керуючись ст.ст. 22, 184, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, та в силу ст. 22 КУпАП, звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її вручення.

Суддя Н.П. Слободян