Справа № 336/7994/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Л.А. розглянула справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла до суду на підставі протокола про адміністративне правопорушення, складеного відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження не встановлено, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, адреса за місцем проживання: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з 14.08.2024 знаходиться справа №336/7994/24, пр.3/336/5089/2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також 14.08.2024 до суду надійшла для розгляду справа про адміністративне правопорушення №336/7995/24, пр.3/336/5090/2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП. Так, протоколи про адміністративне правопорушення по зазначеним справам складені відносно однієї й тієї ж особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.2,6 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті. Так, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст.130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Враховуючи зазначену обставину та визначені у вище вказаній нормі строки накладення адміністративних стягнень, відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду обох справ, суддя дійшла до висновку про те, що необхідно об`єднати їх в одне провадження.

22.07.2024 о 21-20 годині в м.Запоріжжя, Шевченківський район, по вул. Миколи Корищенка, біля буд.19, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на БК №471835 Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР України, про повторність попереджений. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, судом встановлено, що 22.07.2024 о 21-20 годині в м.Запоріжжя, Шевченківський район, по вул. Миколи Корищенка, біля буд.19, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимоги поліцейського про зупинки транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.4 та 8.9 Б Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.122-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, заяв та клопотань не скеровував, повідомлявся про дату, час та місце проведення належним чином (шляхом надіслання судової повістки засобами мобільного зв`язку). 11.09.2024 від захисниці ОСОБА_1 адвоката Іващенко М.В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАп за відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 звернула увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч.1 ст.268 та ч.6 ст.294 КУпАП, не є абсолютним.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v.Spain") від 07.07.1989 зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03, п.41) від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Суд не зобов`язаний самостійно з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи. Суддею вжито всіх необхідних та достатніх заходів для повідомлення особи та дотримання його права на особисту участь, зокрема, права на захист.

Враховуючи наведене, вжиття всіх необхідних заходів для своєчасного виклику особи, реалізацію стороною захисту права на подання заперечень, суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи, відносно якої складено протокол, що не суперечить ч.1 ст.268 КУпАП.

Судом встановлено дотримання правил підсудності (ч.1 ст.276 КУпАП) даної справи Шевченківському районному суду м.Запоріжжя, клопотань про надіслання справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, згідно з п.2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ N1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, за результатами розгляду справи суддею встановлено, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, що полягає у невиконанні водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу

Відповідно до п. 2.4, 8.9Б Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ N1306 від 10.10.2001, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил; вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №809787 від 22.07.2024, а також ААД №809788 від 22.07.2024. Протоколи засвідчені підписом інспектора Майсак Д.А. Особу ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія, що також видно з відеозапису (дані перевірені в базі даних). Від підпису у протоколах та надання пояснень водій відмовився, копії не отримував, в нього вилучено посвідчення водія, що зафіксовано у протоколі за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Подію зафіксовано на бодікамери 471835, 474962. До протокола додаються матеріали справи;

- рапортом інспектора патрульної поліції Д.Майсак від 22.07.2024, за даними якого фактичні обставини справи відповідають змісту протоколів, вказаних вище. Зокрема, інспектор зазначила, на чому звертає увагу суд, що водій, побачивши автомобіль патрульної поліції, на сигнали зупинки не реагував, підвищив швидкість руху, після чого було застосовано спецсигнали та маячки синього та червоного кольорів. В ході спілкування у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на місці зупинки та у медичному закладі, на що водій ОСОБА_1 відмовився. Крім того, його ознайомлено із правами та обов`язками, відібрано пояснення свідка ОСОБА_2 , яка бачила, що водій згідно з описом сів за кермо автомобіля, вказаного у протоколах, з ознаками сп`яніння, тому вона звернулась в поліцію;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток №2 до Інструкції) за підписом інспектора Майсак Д.А., в якому зазначено про відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду як на місці зупинки, так і у медичному закладі, виявлені ознаки алкогольного сп`яніння відповідають змісту протокола (за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП), свідки не залучалась, здійснювалась відео фіксація;

- направленням на огляд водія транспортного засобу (додаток №1 до Інструкції) від 22.07.2024 о 21-55 годині, що узгоджено із часом складання протокола (о 22-02 годині, на спростування тверджень захисника) та відеозаписом, за змістом якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (що відповідають протоколу), проте від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився як на місці зупинки, так і у медичному закладі, огляд не проводився у зв`язку із відмовою.

Разом з цим, в матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_2 від 22.07.2024, яка показала, що знаходячись біля магазину «Апельмон» по вул.М.Корищенка, буд.19, побачила як автомобіль «Москвич» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 перед пішохідним переходом не пропустив пішоходів, почав гальмувати і, зупинившись за 15 м, здав назад. Водій припаркував машину на зеленій зоні, пішов в магазин. Після наведення опису зовнішності водія, зокрема, одягу, у поясненнях зазначено, що у нього була порушена координація руху, він перебував в стані сп`яніння.

За змістом ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює екстрені комунікації за телефонним номером 102, оброблення та використання інформації, переданої поліції постачальниками електронних комунікаційних мереж та/або послуг у випадках та порядку, передбачених Законом України "Про електронні комунікації"; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Також суд на спростування тверджень сторони захисту враховує, що ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені нарядом поліцейських у ОСОБА_1 , відповідають п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗУ 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованого в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858.

Ступінь вираженості ознак сп`яніння об`єктивно може різнитись в залежності від концентрації (показників) алкоголю в крові, навіть, від часу вживання, й лише огляд за допомогою спеціального технічного засобу працівником поліції зі спеціальними знаннями, та/або низка методик, що застосовується лікарем під час проведення огляду в медичному закладі, можуть дозволити достеменно підтвердити стан сп`яніння, задля чого й передбачено огляд. Нормами чинного законодавства не визначено підстав для звільнення особи від обов`язку проходження огляду на стан сп`яніння. На переконання суду, виявлені ознаки зафіксовані працівником поліції у визначений законодавством спосіб й не викликають сумнівів з приводу наявності підстав пропонувати водієві проходження огляду.

Згідно з довідкою старшого інспектора Н.Решетник, повторності за ч.1 ст.130 КУпАП за даними підсистеми «Адмінпрактика» Інформаційного порталу Національної поліції ОСОБА_1 не має, отримував посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 02.02.2011.

Разом з цим, до матеріалів справи долучено відеозапис, досліджений судом, відповідно до якого фактичні обставини події на записі відповідають змісту протокола, зокрема, дата, час та місце зупинки транспортного засобу, відносно даних протоколу. Недотримання процедури виявлення правопорушення та складання протокола судом не встановлено. Також, з урахуванням дослідженого відеозапису, суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , за вказаних у протоколі обставин.

Відтвореними з технічного носія записами підтверджено й застосування нарядом поліції під час переслідування водія проблискових маячків синього та червоного кольору, а також звукового спецсигналу. Водій не заперечував їх застосування, як видно із відеозапису, адже підтвердив, що бачив автомобіль патрульної поліції під час руху.

Інспектор неодноразово запитувала, чи бажає ОСОБА_1 пройти медичний огляд на місці зупинки, а також у медичному закладі, проте, водій відповідав на запитання відповідями, які не узгоджуються на своїм змістом із запитаннями інспектора. Співробітниця поліції роз`яснювала, що поведінка ОСОБА_1 буде розцінена як відмова від проходження огляду. Крім того, водій візуально виявляв ознаки сп`яніння, похитувався, мова не є чіткою. Суд зауважує, що на одне із запитань щодо згоди на проходження огляду ОСОБА_1 почав спростовувати факт керування транспортним засобом, пояснювати, що не має ключів від автомобіля, хоча факт керування об`єктивно підтверджений дослідженими доказами та зафіксований в належний спосіб. Також ОСОБА_1 наголошував, що територія, на якій відбувається подія (виявлено вказані порушення), є приватною, що спростовується відтвореним відеозаписом (з 21-50 години).

Так, суд не може погодитись із твердженням адвокатки Іващенко М.В. з приводу відеозапису з бодікамери, зазначеного як додаток до протокола. Жодним нормативним або підзаконним актом не передбачено таких підстав для визнання відеозапису недопустимим доказом в разі, якщо на ньому відсутні певні технічні характеристики (місце здійснення відеозапису).

Твердження захисниці, висловлені у клопотанні, не відповідають обставинам події та дослідженим судом доказом, є невідповідними фактичним обставинами справи (як щодо факту керування, відсутності підстав для зупинки, змісту об`єктивної сторони правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП, так і щодо відмови від проходження медичного огляду у встановленому законодавством порядку. Недопустимість електронних та письмових доказів в жодний спосіб не обґрунтована наведеними твердженнями.

Відповідно, доказів, що можуть свідчити про непричетність ОСОБА_1 до події адміністративного правопорушення (ч.1 ст.130 КУпАП), під час розгляду справи не встановлено. Особа водія належним чином встановлена, він перебував за кермом транспортного засобу, ознаки стану сп`яніння встановлені, огляд на місці події й у медзакладі у встановленому законом порядку запропонований, а наслідки роз`яснені.

Таким чином, фактичні обставини, що зафіксовані на відтворених записах в повній мірі відповідають змісту протоколів та підтверджують подію обох правопорушень, а зміст письмових доказів узгоджений між собою, як за часом події, так і стосовно інших фактичних обставин.

Разом з цим, слід зазначити, що порядок використання фото та відеотехніки встановлюється п. 9 ч. 1 ст.31 та ст.40 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до п.5 до розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026, зареєстровано в МЮУ 11.01.2019 №28/32999 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

На спростування тверджень захисту, суд зазначає, що вищезгадане положення підзаконного акту вказує на необхідність безперервності ведення відеозапису під час виконання поліцейським своїх обов`язків (перебування на чергуванні тощо), а не зобов`язує надати безперервний відеозапис для огляду суду. Такий обов`язок не закріплений, факт здійснення відеозапису сторона захисту не оспорює.

При цьому, слід зауважити, що переривання в часі запису не має впливу на сприйняття цілісності фіксування події правопорушення та узгоджується з іншими доказами у справі в їх сукупності.

Законодавчо визначені тільки наступні обов`язки працівника поліції, пов`язані із застосуванням технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Так, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Ознак корегування відеозапису, сумнівів в його автентичності, судом не встановлено, як і невідповідності за часом події правопорушення.

Слід наголосити, що в разі відсутності засобу технічної фіксації (якими вочевидь не забезпечені всі наряди поліції), на вимогу певного працівника поліції цей засіб може бути забезпечений на місці події. Запитуючи згоду водія щодо проходження огляду, - про відсутність засобу технічної фіксації ОСОБА_1 , що унеможливило б його проведення, інспектором не повідомлялось.

За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі наведеного, оскільки аргументи сторони захисту повністю спростовані дослідженими доказами під час розгляду справи, доводи захисника про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 визнаються непереконливими та необґрунтованими. Відповідно, суд відмовляє у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі за відсутності події і складу правопорушення, адже у справі наявна достатня сукупність узгоджених між собою доказів, які беззаперечно свідчать про доведеність вини особи, відповідають критерію належності, достатності та допустимості. Відповідні висновки судом здійснені й щодо події правопорушення, вчиненої ОСОБА_1 , передбаченої ч.1 ст.122-2 КУпАП.

У відповідності до ст. 34, 35 КУпАП пом`якшуючих та обтяжуючих вину особи обставин судом не встановлено.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

В даному випадку більш серйозним є стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час призначення стягнення відповідно до ст.33 КУпАП суд враховує тяжкість та обставини вчинення правопорушень, які є грубими порушенням ПДР України, зокрема, зазначену вище поведінку водія на місці події. Також суд враховує відомості про особу ОСОБА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення однорідних правопорушень (за наявними доказами). Тому, із врахуванням доведеності його вини, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що встановлені санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. Альтернативних санкцій вказаною нормою не передбачено.

Сплаті у відповідності до ст.40-1 КУпАП підлягає також судовий збір у передбаченому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 розмірі. Підстав для звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи судом не встановлено.

Керуючись ст. 15, 23, 27, 30, 33-36, 40-1, 122-1, 130, 245, 251-252, 256, 268, 276, 279, 280, 283-285, 294, 307, 308 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Об`єднати в одному провадженні справи про адміністративні правопорушення:

1) №336/7994/24, пр.3/336/5089/2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

2) №336/7995/24, пр.3/336/5090/2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Визначити єдиний номер справи - №336/7994/24, пр.3/336/5089/2024.

Визнати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф в зазначеному розмірі підлягає перерахуванню на такі реквізити: отримувач - ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; номер рахунку (IBAN) - UA0008001; код класифікації доходів бюджету 21081300; найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в дохід держави судовий збір, який підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок), за реквізитами: рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір на користь Державної судової адміністрації України.

Роз`яснити, що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу (становить 34 000,00 гривень); витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Суддя Л.А. Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік