Номер провадження: 33/813/2019/24
Номер справи місцевого суду: 523/6080/24
Головуючий у першій інстанції Бузовський В.В.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

захисника особи, яка притягається до відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Каплуна Олега Борисовича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 17 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Короткий зміст протоколів про адміністративне правопорушення та судового рішення

24.03.2024 та 25.03.2024 відносно ОСОБА_2 складено два протоколи за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За вказаними протоколами ОСОБА_2 24.03.2024 о 23:45 год по вул.Штільова, 62 у м.Одесі та 25.03.2024 о 00:35 год по вул. Миколаївська дорога, 253 у м.Одесі керував транспортним засобом марки «SYM GTS 125», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду для визначення стану сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 22.05.2024 справи №523/6080/24 та №523/6087/24 об`єднані в одне провадження №523/6080/24.

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 17.07.2024 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, та з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник Каплун О.Б. в інтересах ОСОБА_2 просив скасувати постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 17.07.2024, посилаючись на те, що:

- в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП;

- протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 надано не було;

- протокол складено працівниками поліції на припущеннях та без присутності двох свідків;

- інспектором поліції не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги;

- судом першої інстанції порушені права ОСОБА_2 , оскільки він не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи та не надано можливості ознайомитись з матеріалами справи.

В судовому засіданні захисник Каплун О.Б. в інтересах ОСОБА_2 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на алкогольне сп`яніння повністю доведена та підтверджується доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 852768 від 24.03.2024, яким зафіксовано, що ОСОБА_2 24.03.2024 о 23:45 год по вул.Штільова, 62 у м.Одесі керував транспортним засобом марки «SYM GTS 125», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медзакладі чи за допомогою приладу Драгер відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Вказаний протокол ОСОБА_2 підписав без будь-яких заперечень;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 733944 від 25.03.2024, яким зафіксовано, що ОСОБА_2 25.03.2024 о 00.35 год по вул.Миколаївська дорога, 253 у м.Одесі керував транспортним засобом марки «SYM GTS 125», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння кінцівок рук, млява мова. Пройти експертизу у законній спосіб в закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Вказаний протокол ОСОБА_2 підписав без будь-яких заперечень;

- відеозаписами нагрудних камер поліцейських ПВР 473257, 474934, 475762, 474902, якими зафіксовано зупинення транспортного засобу марки «SYM GTS 125», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Під час перевірки документів у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Спочатку водій заперечував факт вживання алкоголю, згодом визнав, що трошки вживав 1 бокал вина. Працівниками поліції запропоновано водієві три варіанти: пройти огляд на місці, пройти огляд в закладі охорони здоров`я, відмовитесь від проходження огляду. Спочатку водій погодився пройти огляд, згодом остаточно визначившись, змінив свою позицію та відмовився від проходження огляду. Працівниками поліції складено матеріали про адміністративне правопорушення, ознайомлено водія з протоколами, відсторонено від керування транспортним засобом, вилучено посвідчення водія та вручено копії протоколів і тимчасове посвідчення;

- довідками щодо ОСОБА_2 про не притягнення його протягом року до відповідальності за ст.130 КУпАП та отримання посвідчення водія 04.11.2022, якими підтверджено статус водія та відповідна кваліфікація інкримінованих правопорушень.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст.266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі- Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно з ст.266 КУпАП, п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 розділу 1 Інструкції визначено ознаки алкогольного сп`яніння.

Визначення ознак щодо можливості знаходження водія у стані сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських.

За положеннями п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_2 дотримано не було. Вказані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.

Частиною 6 ст.266 КУпАП передбачено направлення особи для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Порядку від 17.12.2008 №1103 передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. За приписами п.8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі. Мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, нормами законодавства передбачено порядок оформлення відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я. При цьому, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у найближчому закладі охорони здоров`я утворює самостійний склад адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП.

У випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охорони здоров`я, тобто у встановленому законом порядку, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за порушення водієм п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудних камер поліцейських щодо обставин складання адміністративних протоколів відносно ОСОБА_2 , які оглянуті судом апеляційної інстанції.

Апеляційний суд вважає, що відеозаписи, залучені інспекторами поліції як безумовний доказ у справі, повністю відповідають вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018.

Наявними відеозаписами чітко зафіксований факт неодноразових пропозицій працівником поліції пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження такого огляду, вказані обставини у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані. Об`єму наявних відеозаписів достатньо для перевірки встановлених судом обставин відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянуті відеозаписи дають можливість встановити їх узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколах, а тому апеляційний суд приймає їх як належний доказ у справі.

Слід зауважити, що ОСОБА_2 , будучи водієм та маючи відповідне посвідчення водія, обізнаний з Правилами дорожнього руху України, зокрема п. 2.5, яким визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Судом враховано, що ОСОБА_2 , визначившись остаточно, надав поліцейським чітку та зрозумілу відповідь, що він відмовляється від проходження огляду, яку поза розумним сумнівом можна вважати саме відмовою від огляду в розумінні ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння, зокрема щодо відсутності свідків для фіксації відмови від проходження огляду, суд визнає такими, що не ґрунтуються на правовій основі, з огляду на таке.

Законом України від 16.02.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» внесено зміни, серед іншого, до ст. 266 КУпАП, що набрали чинності 17.03.2021. Зокрема, частину другу вказаної статті викладено в такій редакції: "Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення".

Слід звернути увагу, що після цих змін до КУпАП, з 17.03.2021 свідки до проходження огляду водієм на стан сп`яніння залучаються лише у випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису. Тобто, працівники поліції мають право проводити огляд на стан сп`яніння без участі свідків, за умови відеофіксації.

Отже, діючі приписи ст.266 КУпАП вимагають залучення свідків лише в разі неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису. В даному випадку події, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення та зафіксовані за допомогою технічного засобу, матеріали відеозапису долучені до протоколів про адміністративне правопорушення, а відтак залучення свідків не вимагалось.

Доводи апеляційної скарги щодо не надання ОСОБА_2 копій протоколів про адміністративне правопорушення спростовуються матеріалами справи, зокрема оглянутими судом відеозаписами та протоколами про адміністративне правопорушення від 24 та 25 березня 2024 року, в яких ОСОБА_2 розписався.

Доводи апеляційної скарги про не вжиття поліцейськими жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги не ґрунтуються на відповідній правовій основі. Слід зазначити, що діючим законодавством не передбачена обов`язкова присутність адвоката під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.

Апеляційним судом враховано, що ОСОБА_2 , як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції скористався своїм правом на захист шляхом укладання з адвокатом Каплуном О.Б. договору про надання правової допомоги від 14.05.2024. В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Каплун О.Б. в інтересах ОСОБА_2 приймав участь, надав свої пояснення по суті справи та заперечення проти складених матеріалів, тобто право на захист ОСОБА_2 не було порушено.

Посилання сторони захисту на постанову Верховного Суду від 18.02.2021 у справі №524/9827/16-а не приймається до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вказана позиція не є релевантною до обставин цієї справи та відповідне судове рішення приймалося за іншої фактично-доказової бази. Зокрема, у вказаній справі предметом розгляду була постанова у справі про адміністративне правопорушення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, винесена інспектором поліції на місці вчинення правопорушення. В той час як у справі, що наразі переглядається, предметом розгляду є протоколи про адміністративне правопорушення, вимоги до змісту яких регламентовані ч.1 ст.256 КУпАП, розгляд яких віднесено до компетенції суду. При цьому, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, користуватися юридичною допомогою, передбачене ст.268 КУпАП, виникає при розгляді справи, а не під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги щодо не повідомлення судом першої інстанції ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи не заслуговують на увагу, оскільки про слухання справи:

- 22.05.2024 о 10.00 ОСОБА_2 був сповіщений 16.04.2024, що підтверджується довідкою про доставку SMS (а.с.16);

-17.07.2024 о 10.00 був сповіщений захисник Каплун О.Б. в інтересах ОСОБА_2 , що підтверджується розпискою від 22.05.2024 (а.с.22).

При цьому, будучі обізнаними про дату, час та місце розгляду справи, ні особа, яка притягається до відповідальності, ні захисник в її інтересах не скористались правом взяти участь у судовому засіданні під час розгляду справи місцевим судом.

Крім того, слід зазначити, що несповіщення особи, яка притягається до відповідальності, за умови сповіщення його захисника про дату, час та місце розгляду справи, не є безумовною підставою для скасування постанови суду, оскільки не впливає на обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд наголошує на тому, що суд під час розгляду справ про адмінправопорушення, окрім дотримання прав учасників судового провадження, повинен дотримуватися розумних строків розгляду справ, зокрема, розглядати їх в межах строків притягнення до адмінвідповідальності, передбачених ст.38 КУпАП.

Вказаного балансу судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Сам по собі факт розгляду справи без участі особи, яка притягається до відповідальності не є правовою підставою для скасування судового рішення. Частиною 2 ст.268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, не є обов`язковою.

Посилання захисника на ненадання місцевим судом можливості ознайомитись з матеріалами справи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та спростовуються матеріалами справи. Так, з матеріалів справи вбачається, що захисник Каплун О.Б., надавши місцевому суду 22.05.2024 клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, яке погоджене суддею, не звертався до суду для реалізації свого права на ознайомлення, що зафіксовано судом в оскаржуваній постанові. Зокрема, суд зазначив, що справа з 22.05.2024 по 17.07.2024 перебувала в адміністративній канцелярії, проте ні ОСОБА_2 , ні його захисник Каплун О.Б. своїм правом щодо ознайомлення не скористались.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14.02.2008 у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження апелянта з приводу відсутності в діях ОСОБА_2 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді доказів у справі та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2007 у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_2 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При цьому, апеляційний суд також звертає увагу на те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Враховуючи положення ст.251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративні правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги. Застосований місцевим судом до ОСОБА_2 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Каплуна Олега Борисовича в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 17 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.А. Артеменко