Єдиний унікальний номер: 378/897/24
Провадження № 3/378/419/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2024 року селище Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, раніше до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП не притягувався, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 329943 від 14.10.2024 ОСОБА_1 , 14.10.2024, близько 20 години 17 хвилин, в АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї внучки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме, обзивав нецензурними словами та завдав удар в область голови, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а. с. 1).

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 14.10.2024, близько 20 години 17 хвилин, в АДРЕСА_1 за місцем їх спільного з внучкою ОСОБА_2 проживання відбулась сварка по тій причині, що він заперечував, щоб співмешканець останньої, який ніде не працює, веде нездоровий спосіб життя, не бере ніякої участі в утриманні малолітньої дитини, не приходив без його дозволу до його будинку. Із-за таких його дій внучка, розсердившись його штовхнула, він схопив її за руку та відштовхнув. Проте, жодного психологічного тиску по відношенню до останньої він не чинив.Фактично він з часу народження внучки, яка є інвалідом з дитинства (ДЦП), разом з дружиною виховували її (без батьків), а в даний час внучка проживає разом з ними із своєю малолітньою дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

За протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , 14.10.2024, близько 20 години 17 хвилин, в АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї внучки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме, обзивав нецензурними словами та завдав удар в область голови.

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення було долучено: письмові пояснення від 14.10.2024 ОСОБА_1 , його внучки ОСОБА_2 ..

ОСОБА_2 в своїх письмових поясненнях зазначила, що її дід ОСОБА_1 під час конфлікут вдарив її. Вказане спростовує ОСОБА_1

ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях та в суді вину в скоєнні правопорушення не визнав, пояснив, що між ним та внучкою стався конфлікт, по тій причині, що він заперечував, щоб співмешканець останньої, який ніде не працює, веде нездоровий спосіб життя, не бере ніякої участі в утриманні малолітньої дитини внучки, не приходив без його дозволу до його будинку. Із-за таких його дій внучка, розсердившись його штовхнула, він схопив її за руку та відштовхнув.

Суд вважає за необхідне зазначити, що письмові пояснення ОСОБА_2 щодо подій 14.10.2024, у якості об`єктивного доказу не може бути прийнятий до уваги, оскільки з відеозапису, доданого до матеріалів справи на двох оптичних дисках вбачається, що між ОСОБА_1 та його внучкою ОСОБА_2 виникла конфліктна ситуація через те що, внучка привела до будинку діда свого співмешканця, проти чого той заперечував.

Інших доказів (пояснень інших осіб тощо) разом з протоколом про адміністративне правопорушення суду надано не було, відсутня заява ОСОБА_2 про притягнення її діда ОСОБА_1 до відповідальності.

Сам конфлікт не свідчить про вчинення насильства та про те, що під час конфлікту ОСОБА_2 діяв з умислом завдати шкоди психічному фізичному чи економічному здоров`ю потерпілої.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах,одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 не встановлена «поза розумних сумнівом»,, а наявність побутового конфлікту між ним та внучкою ОСОБА_2 не є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного суд вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247 ст. ст. 283-285, 287 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н. М. Марущак