П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2078/24

Провадження № 3/348/955/24

23 жовтня 2024 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Максименко О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Ключів Коломийського району Івано-Франківської області, громадянина України, працюючого водієм у ФОП ОСОБА_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Коломийським РВ УМВС в Івано-Франківській області 28.05.1998, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ст. 124 КУпАП,

У с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 17.08.2024 о 19:10:00 в смт Ланчин по вул. Незалежності водій гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz Sprinter 412 D, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на перехресті з вулицями Садова та Корпоративна, при виконанні обгону, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем марки Mercedes-Benz ML 2 30 CDI, д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався спереду в попутному напрямку та повертав ліворуч на вул. Садова. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 14.6.а ПДР - порушення правил обгону, заборонено обгін на перехресті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що в світлу пору доби в смт Ланчин під час руху автобусу Mercedes-Benz Sprinter, він за 100 метрів побачив автомобіль, який стояв на узбіччі на краю проїзної частини дороги (там є виїзд на ґрунтову дорогу і автомобіль стояв біля цього перехрестя). На даному автомобілі не було увімкнено ніяких показників і ОСОБА_1 почав його об`їжджати. Коли автобус порівнявся з автомобілем, сталося зіткнення, його автомобіль відкинуло на зустрічну смугу на бордюр. У його автомобіля пошкоджена права сторона, у автомобіля ОСОБА_3 - ліва. Знаку перехрестя на тій ділянці немає.

Адвокат Боднарук В.В. в судовому засіданні просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 взагалі в даній дорожній ситуації не порушено жодного пункту правил дорожнього руху, бо він здійснював об`їзд нерухомого транспортного засобу, в той час як ОСОБА_3 порушила п. 10.1 ПДР "Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху", п. 10.3 ПДР "У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися", п. 10.4 ПДР "Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку".

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що рухалася на машині та хотіла на перехресті повернути ліворуч, ввімкнула поворот і відчула удар, вона стояла, бо пропускала зустрічну машину, там перехрестя і обочини немає. Удар був тоді, коли вона вже повертала, він прийшовся в переднє колесо лівої сторони, після удару автомобіль понесло в праву сторону вперед. При цьому, перед початком повороту вона зупинилася посеред дороги, посередині своєї полоси, тобто, як їхала, так і зупинилася, включивши лівий поворот. Ніяких потьоків від кондиціонеру її автомобіля на проїзній частині не було.

Представник потерпілої адвокат Стаценко Д.Р. в судовому засіданні вважав, що в ДТП відсутня провина його підзахисної ОСОБА_3 , вона в дорожній обстановці діяла з дотриманням правил дорожнього руху.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що їхав в автобусі з ОСОБА_1 , сидів позаду нього, попереду побачив автомобіль, який стояв справа, ближче до тротуару, вони почали об`їжджати той автомобіль і коли порівнялися, вона (водій автомобіля) взяла вліво і вдарила автобус, адже повернула на дорогу перед самим автобусом. Включеного повороту на її автомобілі він не бачив.

Свідок ОСОБА_5 суду повідомила, що вона була пасажиром в автобусі під керуванням ОСОБА_1 .. Машина стояла збоку з правої сторони на дорозі, аварійка увімкнена не була, вони її об`їжджали і цей автомобіль різко в`їхав в автобус, водійка авто сказала, що не подивилася у бокове дзеркало і хотіла розвернутися. Згодом приїхали працівники поліції, розпитали що і як та поїхали далі.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона була пасажиркою автобуса, машина стояла на узбіччі на з`їзд на вуличку без увімкнених будь-яких сигналів, коли до неї доїхали, стало зіткнення, самого зіткнення вона не бачила.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що йому зателефонував знайомий та попросив виїхати на місце ДТП в смт Ланчин. Він приїхав на місце ДТП в той момент, коли від`їжджав поліцейський автомобіль, бо працівники поліції їхали на інший виклик повз них. При цьому працівники поліції не зберегли місце події та всі сліди було знищено. За викликом той самий екіпаж приїхав через 2,5 години, за цей час багато транспорту рухалося дорогою, тому всі сліди були знищені. По приїзду поліції, сержант сказала, що буде складено 2 протоколи, при цьому навіть не опитавши учасників та не склавши схеми ДТП, також не було встановлено місце зіткнення, на схемі зазначено зі слів водіїв, освідчення водіїв не проводилося, хоча інший водій вела себе неадекватно. Обгону не було, був об`їзд, дорожнього знаку "перехрестя" на тій ділянці не має, а ґрунтова дорога не є перехрестям, справа була саме ґрунтова дорога.

Свідок ОСОБА_8 суду повідомила, що знала ОСОБА_1 , як водія, часто з ним їздить, була пасажиркою автобуса. Дорога була вільна, машина стояла більше до правого краю дороги, потім відчула удар, ударилася бровою і зрозуміла, що щось сталося. Вона бачила, як водій ( ОСОБА_9 ) об`їжджав цю машину. Самого зіткнення вона не бачила.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши потерплу та свідків, які надали однакові пояснення, що автомобіль потерпілої перебував на правому боці дороги без будь-яких увімкнених сигналів і не рухався, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950, ратифікованою Україною 17.07.1997, передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статті 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Пунктом 16.6.а Правил дорожнього руху передбачено, що обгін заборонено на перехресті.

Працівниками поліції під час складення адміністративного матеріалу не встановлено та в судовому засіданні під час розгляду справи також не надалось можливим встановити місце зіткнення, оскільки кожен із водіїв зазначав інше місце. ОСОБА_1 пояснив, що він не був згодний із місцем зіткнення, яка зазначена на схемі, тому схему місця ДТП він не підписував.

Клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи учасники справи не заявляли.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Проте, суду не надано беззаперечних та переконливих доказів порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди. При чому версія потерплої про обгін її Кушляком є протирічною обстановці, оскільки ОСОБА_1 не міг в цей момент здійснювати її обгін, оскільки назустріч їм рухався інший автомобіль, який вона і пропускала. Окрім того, дослідивши фотознімки пошкоджених автомобілів, суд приходить до висновку про неможливість таких ушкоджень при тій версії ДТП, яку зазначила потерпіла.

У зв`язку із чим, враховуючи, що всі сумніви трактуються на користь обвинуваченого, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже , провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 124, п. 1 ст. 247, 251, 283-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О. Ю. Максименко

Повне судове рішення складено 28.10.2024.