Провадження №: 3/752/6857/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код відсутній, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 19.07.2024 року о 21 год. 00 хв. в м. Києві по проспекту Голосіївському, 93, керував транспортним засобом «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп?яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу DRAGER Alcotest-7510, результат 2.11%, чим порушив вимоги п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з?явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Захисник Гавриленко Я.С. в судовому засдіанні просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обгрунтовуючи свої позицію тим, що під час складання протоколу не було залучено двох свідків. Вказує, що в протоколі зазначено, що до нього додається відеозапис з нагрудного реєстратора №47018, хоча матеріали справи такого відео не містять. Також зазначає, що в матеріалах справи містяться пояснення надані ОСОБА_2 , однак ця особа не зазначена як свідок у матеріалах справи, а отже, його пояснення є неналежним та недопустимим доказом. Вказує, що матеріали справи не містять сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку "Драгера" і в квитанції "Драгера" не міститься ПІБ, особи, яка притягається до адміністартивної відповідальності, а тому, на його думку, є всі підстави для закриття провадження за відстуності події та складу адміністративного правопорушення. Також захисник вказав, що ОСОБА_1 на даний час знаходиться в зоні бойових дій, є учасником АТО 2014 року, з 2022 року наргороджений численними нагородами і останні декілька років знаходиться в постійній емоційній напрузі та живе з щохвилинною загрозою ризику свого життя, що вказує на цінність ОСОБА_1 як члена суспільства для нашої держави. На підтвердження надав ряд документів, зокрема посвідчення учасника бойових дій.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.9 (а) ПДР, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні даного правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №853620, результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «DRAGER Alcotest-7510», відповідно до якого під час проведення огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння - 2,11 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, поясненнями та відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп"яніння.

Твердження захисника про те, що під час складання матеріалів не було залучено двох свідків суд відхиляє, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП до матеріалів справи обов?язково повинен бути долучений відеозапис подій чи наявність свідків, що в даному випадку повністю дотримано.

Довод захисника про те, що в матеріалах справи немає відеозапису з нагрудної камери поліцейського №47018, який зазначений в протоколі суд до уваги не приймає, оскільки до матеріалів справи долучений відеозапис подій, які відбулись 19.07.2024 року стосовно ОСОБА_1 . Відсутність відеозапису з іншої камери поліцейського, на якій зафіксовані ті ж події, на думку суду, не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 .

Вказівка захисника про те, що квитанція "Драгер" не містить ПІБ ОСОБА_1 та до квитанції не долучено сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку "Драгера" суд відхиляє, оскільки з квитанції приладу «DRAGER Alcotest-7510» на зворотній стороні вбачається ПІБ ОСОБА_1 , дата його народження та інші дані, що дозволяють встановити приналежність результатів приладу «DRAGER Alcotest-7510» до подій 19.07.2024 року за фактом керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння.

Суд зазначає, що наявність або відсутність в матеріалах справи сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку "Драгер" не є обов"язковим і не спростовує доведений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп"янніння. Крім того, максимальний інтервал між градуюванням приладу, "Драгер", становить 1 рік і у пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування), з чеку "Драгер" вбачається, що останній проходив градуювання 07.05.2024 року, а отже у суду немає підстав сумніватись в даних вказаного приладу "Даргер".

Вказівку захисника про те, що пояснення надані ОСОБА_2 є неналежним та недопустимим доказом суд також відхиляє, оскільки ОСОБА_2 був безпосереднім свідком подій 19.07.2024 року. Не зазначення його даних в протоколі як свідка не впливає на встановлений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій.

Керуючись ст. ст. 283-284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Г.В. Бондаренко