ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 677/583/24

Провадження № 33/4820/758/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Жураківського В.А., захисника Шевчука В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Шевчука В.В., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2024,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 гривень 60 копійок.

За постановою суду, 24.03.2024 року о 20 год. 49 хв. в м. Красилів, по вул. Грушевського, 140 б, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault», моделі «Espace», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у закладі охорони здоров`я КНП Красилівська БЛ та підтверджується висновком медичного закладу № 2 від 24.03.2024 року, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Шевчук В.В. просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що на жодному із відеозаписів не зафіксовано факт складання, підписання та надання на ознайомлення ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення. Протокол складений стосовно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як адреса зазначена у ньому, як місце вчинення правопорушення це адреса медичного закладу, а не місце, де знаходився автомобіль, з якого вийшов ОСОБА_1 о 22 год 12 хв. Зазначає, що копію протоколу ОСОБА_1 вручено не було. Посилається на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вони повинні були спочатку запропонувати водію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, а у випадку не бажання пройти такий огляд або незгода з його результатами, повинні запропонувати пройти в закладі охорони здоров`я. При цьому, проходження в медичному закладі пропонується не лише усно, а й шляхом вручення водієві письмового направлення. Крім того, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом про що свідчить відсутність в матеріалах справи акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Стверджує, що матеріали справи не містять факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, які б, відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», давали право поліцейським здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Звертає увагу, що долучений до справи відеозапис не містить факту керування ОСОБА_1 автомобілем та безпосередньої його зупинки працівниками поліції. Між відео зйомкою із камери автомобіля та часом початку відеозйомки з нагрудних камер поліцейських перерва понад 5 хвилин, тобто в порушення Інструкції відеозапис здійснювався не безперервно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника Шевчука В.В., на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, уважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, однак не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з матеріалів справи, дізнання, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог закону, таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не заперечував обставин вживання алкогольних напоїв на протязі дня 24 березня 2024, перебування в автомобілі «Renault», моделі «Espace», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Красилів, по вул. Грушевського, та перебування працівників поліції на місці зупинки транспортного засобу, однак викладав свою версію подій, що він заїхав до товариша, у якого був день народження. Вони вжили алкогольні напої, тому він зателефонував швагру, який і був за кермом, потім він заснув, їх зупинила поліція, швагро забув водійське посвідчення і, злякавшись, переліз на заднє сидіння автомобіля, а він, відповідно, переліз водійське. Потім поліцейський задув йому газ, він закрив вікно авто та викликав слідчо-оперативну групу. На підпис йому документи не давали, в лікарні йому міряли тиск та він дув у трубку приладу Драгер.

Обставини керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом, у вечірню пору, 24 березня 2024 повністю стверджується жодним чином не спростованими стороною захисту показаннями свідка- поліцейського СРПП ВнП № 4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 , у судовому засіданні місцевого суду, який повідомив, що у вказаний день, у вечірню пору, ним було зупинено водія ОСОБА_1 за порушення ст. 121 КУпАП (рухався в темну пору без ввімкненої лівої фари), але водій не зупинився та поїхав швидко далі, потім заїхав в карман (в районі лікарні та 2-ї школи, що по вул. Грушевського, в м. Красилів) та зробив вигляд, що спить. Близько години ОСОБА_1 робив вигляд, що спить, потім він викликав швидку, погодився в супроводі швидкої проїхати на перевірку на стан алкогольного сп`яніння. Порушника (водія) зупиняли проблисковим маячком.

Крім того вина ОСОБА_1 об`єктивно підтверджуються даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 255085 від 24.03.2024 з якого слідує, що 24.03.2024 року о 20 год. 49 хв. в м. Красилів по вул. Грушевського, 140 б, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault», моделі «Espace», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився у закладі охорони здоров`я КНП Красилівська БЛ та підтверджується висновком медичного закладу № 2 від 24.03.2024 року, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким підтверджується, що таке було видано у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук;

- висновку лікаря КНП Красилівська ЦРЛ № 2 від 24.03.2024 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким засвідчується, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- розписок про роз`яснення прав і обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП та про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, від підпису у яких ОСОБА_1 відмовився.

-дослідженого судом першої та апеляційної інстанцій відеозапису, з якого вбачається, що працівниками поліції переслідується на вулиці транспортний засіб «Renault», в темну пору доби, який, згодом, приймає праворуч та зупиняється. До автомобіля підходить поліцейський, водій тривалий час на вимоги поліцейського відчинити двері автомобіля не реагує, робить вигляд, що спить. В подальшому, ОСОБА_1 відчинив двері, зі сторони відія. В автомобілі, крім ОСОБА_1 інших осіб не було. На пропозицію поліцейського пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засоб, ОСОБА_1 відмовився, однак погодився пройти такий в медичному закладі. За результатами огляду лікарем-наркологом встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного закладу № 2 від 24.03.2024.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги сторони захисту про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Особа притягнута до адміністративної відповідальності, жодних даних, які б викликали сумніви у належності даних матеріалів справи та об`єктивності органів

Таким чином, підстав вважати, що в процесі встановлення обставин справи зі сторони органів поліції на особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, чинився тиск, проводилася фальсифікація матеріалів справи, в суду немає.

Сторона захисту, натомість, не навела обґрунтованих доводів, які б спростовували висновки судді. Доводи апеляційної скарги і матеріали справи не містять вказівок на порушення вимог закону, які були би підставами для зміни або скасування судового рішення.

Об`єктивних даних, які вказували на відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 в матеріалах справи не встановлено.

Є надуманими та повністю спростовуються матеріалами справи твердження ОСОБА_1 , що за кермом транспортного засобу перебував не він, а його швабро, на що є посилання в апеляційній скарзі, оскільки такі повністю спростовуються показаннями свідка ОСОБА_2 та відеозаписом події.

В матеріалах провадження відсутні належні дані, які б викликали сумніви в щирості та достовірності послідовних показань свідка ОСОБА_2 ,оскільки вони узгоджуються з переглянутим апеляційним судом відеозаписом події.

У зв`язку з цим, підстав вважати, що цей свідок обмовляє ОСОБА_1 не має.

Доказів, які б стверджували протилежне в матеріалах справи не встановлено, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, не надано таких і стороною захисту.

Відповідно до вимог п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши докази, надані працівниками поліції, прийшов до обгрунтованого та належним чином мотивованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, кваліфікація його дій є правильною.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Суд надав оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи, з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зазначені докази є належними, допустимими, у своїй сукупності, поза розумним сумнівом підтверджують факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи сторони про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Щодо аргументів апелянта про відсутність правомірної причин зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , то такі відхиляються, з огляду на переглянутий відеозапис, на якому зафіксовано, як працівник поліції вказує, ОСОБА_1 , що в його автомобілі не працює ліва фара, в режимі увімкнення ближнього світла, тобто причиною зупинки була технічна несправність транспортного засобу.

Твердження апелянта про не безперервність відеозапису, апеляційний суд відхиляє, оскільки він є безперервним у частині, яка має доказове значення для вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Суд звертає увагу на те, що дійсно п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026 передбачена безперервність здійснення відеозапису, під час виконання поліцейськими своїх службових обов`язків. Між тим, нормативними документами, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення та направлення відповідних матеріалів до суду не передбачено обов`язковості надання усього відеозапису, здійсненого у ході виконання поліцейським своїх службових обов`язків. На думку суду, наданий суду відеозапис об`єктивно доводить факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що правомірність інших дій правоохоронців, окрім як дотримання процедури щодо складення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, у межах розгляду цієї справи, не є предметом цього апеляційного розгляду.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.

Всі інші доводи, наведені захисником в апеляційній скарзі та в судовому засіданні, були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілком спростовані висновками, наведеними судом у постанові, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення матеріали справи не містять.

Аналогічні посилання в апеляційній скарзі носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

На переконання суду апеляційної інстанції позиція ОСОБА_1 , свідчить про його намагання уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а відповідні твердження апеляційної скарги є способом його самозахисту.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.9а ПДР України та вірно кваліфіковані його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2024 стосовно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Шевчука В.В. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша