Справа № 513/470/24
Провадження № 3/513/590/24
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року Саратський районний суд Одеської області в складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Филипчук Л.В., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Манової І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и в:

12 березня 2024 року о 23 годині 40 хвилин на автодорозі між с. Новоселівка с. Сарата 3 км, водій керував автомобілем «Mersedes Benz Sprinter», державний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився під запис на нагрудну бодікамеру, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні 25 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Манова І.М., зазначила, що ОСОБА_1 вину не визнає, що він не був за кермом автомобіля, був лише пасажиром, відповідно правопорушення не скоював. За кермом перебувала інша особа, явку якої буде забезпечено у наступне судове засідання. Також, не зазначено на який пристрій було здійснена відеофіксація, працівником поліції проведено незаконний обшук автомобілю. Крім того, сам протокол має багато неузгодженостей, місить виправлення щодо дати події.

У судовому засіданні 22 жовтня 2024 року ОСОБА_1 вину не визнав та заначив, що вони їхали із с.Новоселівка в с.Сарата, це був початок весни, точну дату не пам`ятає, під час руху лопнув скат і його залишили в машині. А ОСОБА_2 пішов за допомогою. Потім до нього підійшли працівники поліції, він їм повідомив, що не перебував за кермом, після чого працівники поліції привезли його в с.Сарата Одеської області. Потім він зателефонував племіннику та повідомив, що його забрали працівники поліції та склали протокол. Зазначає, що він не керував транспортним засобом, а був лише пасажиром. Також він не ознайомлювався із протоклом. Транспортний засіб належить йому.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що вони їхали до села Новоселівка, і в кюветі було виявлено автомобіль, який був з механічними ушкодження. Вони підійшли до авто, за кермом сидів громадянин ОСОБА_1 та вони почали його кликати. Спочатку він перший час на їх зауваження не відповідав, потім через деякий час вдалося його покликати, і саме перше що вони запитали, що сталося і чому він в кюветі. На що ОСОБА_1 сказав, що це не він був за кермом. Однак, оскільки відповідно до інформації було встановлено, що власником транспортного засобу був ОСОБА_1 і він перебував за кермом, відносно нього було складено адміністративні протоколи за ст. 124 та ст. 130 КУпАП. Також від нього було чутно запах алкоголю, від медогляду відмовився, на основні цього були складені адміністративні матеріали. Подія мала місце у яку дату не пам`ятає, це в темну пору доби близько 12 або пів на 1 годину ночі, тобто в дію комендантської години, автомобіль був пошкоджений, двигун не був заведеним, горіло світло та стопи. ОСОБА_1 не міг чітко пояснити хто був за кермом ОСОБА_4 чи ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що він був за кермом, вони їхали з с.Новоселівки, він забрав ключі, пішов до с. Сарата, коли прийшов, ОСОБА_1 повідомив що на нього склали протокол. Їхали по дорозі, була поломка автомобіля. Хвилин 20 йшов до Сарати, пішов додому взяв ключі, сів за машину, приїхав до дядька, але його там не було. Документи були разом із ним. Машину забрав вранці. Вночі не міг знайти людину яка б йому допомогла. ОСОБА_1 в той день вживав алкогольні напої, тому він приїхав в с.Новоселівка, щоб забрати його. Залишив ОСОБА_6 біля машини. Із собою не забрав, бо боявся щоб не вкрали машину. Коли телефонував йому, він був в машині поліцейських, сказав що його забрали. Ключи забрав із собою. Світло залишив включеним, стопи також горіли.

Відповідно до положень ч.ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З досліджено відео вбачається, що ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля, в цей час коли працівник поліції підійшов до автомобіля фари на автомобілі горіли. На запитання працівника поліції з метою з`ясування ПІБ ОСОБА_1 зазначає, що він ОСОБА_7 , 1955 року народження, відмовляється від виклику швидкої допомоги, та зазначає що за кермом автомобіля був Сережа, прізвище якого не називає. В подальшому (00:25) працівник пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестр Драгер або проїхати до медичного закладу, однак ОСОБА_1 відмовляється. (00:27) ОСОБА_1 зазначає, що він їхав з с.Новоселівка в Сарату. На запитання: «Чия машина?», Будан відповідає ОСОБА_4 , не може чітко пояснити хто був за кермом, просить дати йому ще 20 грам.

Диспозиція ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, зазначена норма передбачає дві форми об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а також визначає спеціального суб`єкта водія транспортного засобу.

Водій-особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10 Правил дорожнього руху).

Пунктом 27 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а зазначено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Під керуванням транспортним засобом розуміється умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.

Обставина керування особою транспортним засобом обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З оглянутого відеозапису з портативного відеореєстратора поліцейського вбачається, що працівник поліції підходить до ОСОБА_1 , який перебуває за кермом автомомбіля, автомобіль перебуває у кюветі.

Зазначений відеозапис не містить, ані моменту зупинки, ані руху транспортного засобу в той момент коли ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Працівник поліції ОСОБА_3 у судовому засіданні вказав, що двигун не працював. Свідок ОСОБА_2 пояснив, що він ключі від автомобілю забрав, двигун не працював. Світло може горіти, коли двигун не заведений.

Отже, будь-яких належних доказів, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та зупинення працівниками поліції саме під час руху транспортного засобу встановлених за допомогою об`єктивних засобів контролю (відеозаписів зроблених за допомогою камер спостереження, нагрудних камер поліцейських або ініціативних записів будь-яких осіб, зроблених із дотриманням вимог закону) матеріали справи не містять, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відсутність у справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння виключає можливість притягнення її до відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки не містить обов`язкової складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так за ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Як визначено п.43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п.282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Верховний Суд у своїй постанові від 08 липня 2020 року по справі №463/1352/16-а зазначив, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За наведених обставин, суд доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів керування ним транспортним засобом.

З огляду на викладене, ретельно дослідивши та перевіривши в ході розгляду усі наявні в справі докази, доходжу до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за встановлених судом обставинах.

Отже, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 172-18, 283-285, 287-291 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 22 жовтня 2024 року.

Суддя К. Ю. Рязанова