Справа № 591/3679/24 Провадження № 3/591/939/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р., за участю секретаря Яковенко А.А., захисника Самардіної А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , зі слів не працює, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 07.04.2024 року о 00 год. 49 хв. в м.Сумах, по вул. Лихвинська Стінка керував транспортним засобом Audi А 6 н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатор Drager Alcotest та в закладі охорони здоров`я відмовився в категоричній формі. Зафіксовано на відеореєстратор Motorola solution Video Badge VB -400 № 470827, 471135, чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. За даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 698973 .

ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Статтею ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі у розгляді адміністративного матеріалу особи, стосовно якої складено протокол за ст. 130 КУпАП. При цьому, особа, яка притягується до відповідальності наділений правом подати суду письмові пояснення та докази.

За таких обставин, а також за наявності захисника у ОСОБА_1 , який був присутній при розгляді справи, було прийнято рішення розглянути справу у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів, що наявні в матеріалах справи.

Адвокат Самардіна А.О. просила закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки поліцейськими при складанні протоколу не було враховано спеціальний статус військовослужбовця у ОСОБА_1 , у зв`язку з чим допущені порушення Інструкції №1452/735, Порядку №1103 та ст. 266-1 КУпАП.

Крім того, від захисника надійшло ряд клопотань, які були вирішені в судових засіданнях.

Так, клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за аналогією ст. 335 КПК України до звільнення з військової служби залишено без задоволення з огляду на те, що застосування аналогії кримінального закону можливе у випадку відсутності закону, що регулює певні правовідносини. Натомість ст. 277 КУпАП передбачає випадки зупинення провадження у справі про адміністративні правопорушення, однак дана категорія справ (ст. 130 КУпАП) не відноситься до визначеного у ст. 277 КУпАП переліку.

Щодо клопотання захисника про залучення прокурора Сумської обласної прокуратури до участі у справі, то слід зазначити, що процесуального порядку забезпечення участі прокурора в судових засіданнях при розгляді адміністративних справ за ст. 130 КУпАП не передбачено ні КУпАП, ні Законом України «Про прокуратуру», ані підзаконними нормативно-правовими актами. Також, законодавець у главі 21 КУпАП «Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення» не включає прокурора до складу учасників цього провадження. Таким чином, в задоволенні цього клопотання відмовлено.

Також було подано клопотання захисником про проведення експертизи з технічного дослідження наявного в матеріалах даної справи відеозвукозапису, мотивоване тим, що деякі записи є пошкодженими та не відтворюються, що може свідчити про втручання в цілісність файлу, у зв`язку з чим та з метою усунення сумнівів в автентичності та повноті записів просив призначити експертизу.

При вирішенні цього клопотання суд виходить з наступного.

З огляду на положення ст. 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких суд може встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для справи. Жодною нормою КУпАП будь-яких вимог до доказів (автентичність, оригінальність чи копія запису), не передбачено. Крім цього, за клопотанням сторони захисту на запит суду з Управління ПП в Сумській області надійшли відеозаписи з повними версіями записів події.

До того ж, суду не потрібні спеціальні знання для встановлення тих обставин, питання по яким сформульовані до експерта, та суд спроможний встановити чи безперервним є відеозапис чи ні.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що відповіді на питання, які ставляться перед експертом в клопотанні, не впливають на допустимість зібраних доказів (за відсутності доказів протилежного) було відмовлено в задоволенні даного клопотання.

Також відмовлено в задоволенні клопотання про виклик поліцейських для їх допиту в якості свідків, оскільки надання ними пояснень чи роз`яснень щодо підстав для зупинки автомобіля, прядку проведення огляду, якості відеоматеріалів, долучених до справи тощо не передбачено положеннями КУпАП, складені ними документи є зрозумілими, не передбачають можливості двозначного тлумачення, а судове рішення має ґрунтуватися на зібраних долучених до протоколу доказах, а не на поясненнях поліцейських, які не є учасниками справи.

Щодо визнання відеозаписів недопустимими доказами через наявність пошкоджених відеозаписів, не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення технічного засобу, яким здійснювався запис, то суд відхиляє ці доводи з огляду на положення ст. 251 КУпАП, про що йшлося вище.

До того ж, ні ст. 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395 не вимагають зазначення засобу відеофіксації у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, відсутність даних щодо технічного засобу, на який було здійснено відеозапис, не свідчить про його неналежність та недопустимість, а посилання на висновок Верховного Суду по справі №428/2769/17 не є релевантним, враховуючи, що по даній справі переглядалось законність прийнятих рішень в порядку КАСу, яким передбачено інший порядок оцінки зібраних доказів, ніж КУпАП, за яким розглядається дана справа, крім того, на підтвердження того, що за допомогою даного технічного засобу були відображені події, учасником яких ОСОБА_1 не був, чи що працівниками поліції застосували вказаний технічний засіб в порушення ст.ст. 31,40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року N 580-VIII, доказів надано не було.

Відеозапис не є недопустимим доказом, як вважає захисник, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом.

Заслухавши думку захисника по суті справи, дослідивши адміністративні матеріали справи, вважаю, що ті фактичні дані, що містяться у протоколі від 07.04.2024 серії ААД № 698973 та в матеріалах, наданих Управлінням патрульної поліції в Сумській області, дають підстави стверджувати, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 280 КУпАП: орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи завдано матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Глави 20 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначено як захід забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення.

При цьому, порядок проведення такого огляду врегульований: ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок).

Матеріали справи дають підстави стверджувати про те, що поліцейським було дотримано норми чинного законодавства під час проведення огляду на стан сп`яніння, а саме: вимоги ст. 266 КУпАП та Порядку.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними матеріалами справи, дослідженими у суді, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому зафіксовано ознаки, а саме: запах алкоголю з порожнина рота, хитка хода (а.с. 3);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.4);

-рапортом (а.с.5)

-довідкою, в якій зазначено інформацію про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с.6).

Окрім того, з досліджених в судовому засіданні відео з оптичного носія даних (а.с.7) переконливо та в достатній мірі підтверджені обставини, викладені в протоколі, виконання працівниками поліції вимог КУпАП при їх складанні та дотримання процедури при виявленні у водія ознак сп`яніння та керування т/з саме ОСОБА_1 , транспортний засіб якого був зупинений у зв`язку з порушенням комендантської години.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що відеозапис не є безперервним, то вони теж не є підставою для визнання цього доказу недопустимими, оскільки повнота цих відеозаписів та зафіксовані ним обставини (зупинка транспортного засобу, відмова від проходження огляду, складання протоколу про адміністративне правопорушення) є достатніми для встановлення факту відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Положення Інструкції №1452/735 та Порядку №1103, на які посилалась захисник, не містять будь-0яких особливостей щодо складання матеріалів відносно військовослужбовців, а положення ст. 266-1 КУпАП регулюють порядок проведення огляду військовослужбовців, якщо підстави для проведення такого огляду не пов`язані з керуванням ними транспортними засобами.

Відтак, жодних обставин чи фактів, які б давали підстави не довіряти наведеним доказам чи фактичним даним, що в них містяться, у суду не має, тому факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції суд вважає доведеним.

Враховуючи положення статті 33 КУпАП при накладенні стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а також те, що відповідно до відомостей інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» у ОСОБА_1 є посвідчення водія, вважаю за необхідне застосувати до правопорушника стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника необхідно стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 40-1, ч. 2 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП, ч.4 ст. 53 КК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605,60 гривень.

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського Апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя М.Р.Сорока