Провадження № 3/554/2393/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року місто Полтава

Суддя Октябрського районного суду міста Полтави Лизенко А. В. за участі захисника Делії В.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , секретаря судового засідання Коростельової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи, які надійшли від Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 029568 02 вересня 2024 року, близько 23:00 год, в АДРЕСА_2 громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме хапав за руки та викручував їх, бив руками по голові, висловлювався нецензурною лайкою, чим могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої, тобто, на думку ініціатора складення протоколу, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також захисник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі.

В судовому засіданні 17.10.2024 року ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що в день події прийшов від батьків додому близько 24:00. Дружина перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Коли він проходив біля неї дружина раптово схопила склянку та вдарила його по голові. Він викликав швидку медичну допомогу та був доставлений у травмпункт. Не вчиняв жодних актів насильства щодо своєї дружини і такі звинувачення вважає безпідставними. Тому, просить закрити справу щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суддя дійшов до таких висновків.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Ознакою домашнього насильства є залежність потерпілого від кривдника чи значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Домашнє насильство вчиняється шляхом порушення основних прав і свобод іншого члена сім`ї та призводить або може призвести до заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Системний аналіз чинного національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У той час, як під конфліктом необхідно розуміти таких стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У цьому випадку, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Єдиним доказом, який додано до справи є лише протокол по адміністративне правопорушення серії ВАВ № 029568 від 09 вересня 2024 року, і протилежні за своїм змістом письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також рапорти, протокол, якими зафіксовано прийняття та реєстрацію повідомлення з лінії «102», заяви про подію та відсутність даних, які б вказували на наявність ознак кримінального правопорушення, а відповідно й підстав для внесення таких відомостей до ЄРДР. Інших доказів до суду не надано.

При цьому суддя звертає увагу, що згідно рапорта поліцейського ОСОБА_2 викликала поліцію лише 03.09.2024 року в 10:20, тобто вранці наступного дня.

Натомість, стороною захисту надано відомості з КП Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради № 01-19/2457 від 17 жовтня 2024 року, згідно з якими о 00:43 год 03 вересня 2024 року від ОСОБА_1 надійшов виклик бригади екстреної медичної допомоги та після огляду встановлений попередній діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, рвана рана лобної ділянки голови; алкогольне сп`яніння легкого ступеня тяжкості. Надана медична допомога: хірургічна обробка рани, асептична пов`язка. Пацієнт доставлений до приймального відділення Полтавської ЦРКЛ.

Сторона захисту стверджує, що ОСОБА_1 не чинив домашнього насильства у будь-якій з його форм відносно ОСОБА_2 , тоді як остання, за версією захисту, завдала йому удару та певних тілесних ушкоджень, які жодним чином не підтверджені.

Варто зауважити, що суддя розглядає справу лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а тому не має права надавати оцінку діям інших осіб і так само не має права перекваліфікувати дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за іншими статтями КУпАП.

Водночас із сукупності матеріалів вказаного вище протоколу не вбачається доведеного поза розумним сумнівом наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин, до протоколу не долучено жодного доказу, який би доводив вчинення ОСОБА_1 дій, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена належними та достовірними доказами.

Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 247,276-280,283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. В. Лизенко