Номер провадження 3/521/9664/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Федоренко Т.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ОРУП №1 ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27.10.2024 року серії ВАД №612132 27.10.2024 року близько 17:00 годин знаходячись за адресою: м.Одеса, вул. Строганова, 37А гр. ОСОБА_1 порушив вимоги діючого ТЗП серії АА №562206 від 27.10.2024 року терміном на 5 діб із забороною на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою , сином ОСОБА_2 , а саме зайшов до кімнати та почав спілкуватись з постраждалою особою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, розкаявся, зазначив, що з сином ОСОБА_2 примирився, конфлікт вичерпано, претензій не має, зазначивши, що з дружиною та сином проживає в одному будинку, ТЗП порушив та контактував з сином оскільки намагався примиритись з останнім.

Потерпілий ОСОБА_2 надав до суду заяву відповідно до змісту якої, зазначив, що з батьком ОСОБА_1 примирився, конфлікт вичерпано, претензій не має.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

За положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що 27.10.2024 року близько 17:00 годин знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 зайшов до кімнати та почав спілкуватись з постраждалою особою, а саме сином ОСОБА_2 , чим порушив вимоги діючого ТЗП серії АА №562206 від 27.10.2024 року.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно із ч.1 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Судом досліджено надані докази, серед яких протоколи про адміністративне правопорушення, копія термінового заборонного припису серії АА №562206 від 27.10.2024 року, заява та пояснення ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_1 .

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 27.10.2024 року батько зайшов до кімнати та почав з ним спілкуватись.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 27.10.2024 року він зайшов до кімнати сина та почав з ним спілкуватись.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом даного правопорушення є особа, на яку вже було накладено адміністративне стягнення за вчинення аналогічного правопорушення - частина друга цієї статті.

Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Оцінюючи надані суду докази та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що хоча стосовно ОСОБА_1 було винесено терміновий заборонний припис серії АА №562206 від 27.10.2024 року, згідно якого встановлено заборону на 5 діб з 27.10.2024 року по 01.11.2024 року на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, а саме сином ОСОБА_2 , однак 27.10.2024 року ОСОБА_1 діяв не з метою порушення цього припису та умислом вчинити правопорушення, а з метою примирення та вичерпання конфлікту, що потерпілий ОСОБА_2 підтвердив, надавши відповідну заяву.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені саме порушення термінового заборонного припису не доведена.

У відповідності до практики ЄСПЛ, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні дані, які б свідчили про те, що 27.10.2024 р. мали місце дії ОСОБА_1 спрямовані на порушення термінового заборонного припису з прямим умислом на вчинення правопорушення. А тому суд приходить до висновку про відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 173, 283, 274, 284, 285 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.І. Федоренко