Справа № 199/6822/24
ПОСТАНОВА

іменем України

22.10.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, не працюючого, проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 ,

який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

- за участі:

- особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 109835 від 09.08.2024 року, 09.08.2024 року о 16:20 годині, біля електроопори №64 біля будинку №64 по вулиці Калиновій у місті Дніпрі, водій ОСОБА_2 керуючи велосипедом Maxx Pro M400 при виїзді з прилеглої території не дав дорогу автомобілю «Hyundai Tucson» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , яка рухалась по вул.Салтівській та скоїв з ним зіткнення. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

На думку посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 не погодився з обставинами викладеними у протоколі, вказавши, що вважає винним у ДТП саме водія автомобіля «Hyundai Tucson» державний номерний знак НОМЕР_1 , який врізався в заднє колесо його велосипеда, після того, як він ОСОБА_2 переїджав нічим не регульований пішохідний перехід.

Потерпіла ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомила, що бачила ОСОБА_2 на велосипеді позаду автомобіля, та після надання дороги іншим автівкам, вона почала здійснювати маневр праворуч, після чого її автомобіль зупинився, адже попереду був ОСОБА_4 на велосипеді.

Судом, 04.09.2024 із врахуванням роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», - призначено у межах даної адміністративної справи судову авто технічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України.

При цьому, на вирішення експертизи поставлені наступні запитання:

1) яким чином, в даній дорожній обстановці, повинні були діяти водії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .?

2) чи мали технічну можливість водії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уникнути даної пригоди?

3) дії кого з водіїв ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 в даній дорожній обстановці, не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою?

24.09.2024 до суду з Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України надійшло клопотання експерта ОСОБА_5 про надання інформації стосовно обставин ДТП, яка б дала можливість відповісти на поставлені на експертизу питання.

Відповідно до постанови суду від 30.09.2024 клопотання експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_5 від 16.09.2024 за № СЕ-19/104-24/36162-ІТ про надання додаткових вихідних даних, необхідних для виконання експертизи задоволено та надано письмові пояснення, особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_3

15.10.2024, до суду, з Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта від 07.10.2024 № СЕ-19/104-24/36162-ІТ, у відповідності до якого:

Варіант 1.

1. У даній дорожній обстановці велосипедист ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Hyundai Tucson» ОСОБА_3 повинна була діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

2. Технічна можливість по уникненню даної ДТИ не встановлювалась діями велосипедиста ОСОБА_6 . Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля «Hyundai Tucson» ОСОБА_3 визначалась виконанням нею вимог п. 10.1 ПДР України, і у неї не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили їй виконати їх.

3. При заданому механізмові події дії велосипедиста ОСОБА_7 , не відповідали вимогам п. 10.2 ПІДР України, однак вони з технічної точки зору не знаходились в причинному зв`язку з даною ДТП.

При заданому механізмові події в діях велосипедиста ОСОБА_7 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

При заданому механізмові події дії водія автомобіля «Hyundai Tucson» ОСОБА_3 , не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв?язку з настанням даної ДТП.

Варіант 2.

1. У даній дорожній обстановці велосипедист ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Hyundai Tucson» ОСОБА_3 повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

2. Технічна можливість уникнути даної ДТП для велосипедиста ОСОБА_7 визначалась виконанням ним вимог п. 10.2 ПДР України, і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх.

Відповісти на питання, щодо наявності (відсутності) технічної можливості у водія ОСОБА_3 уникнути даної пригоди не надається можливим в зв?язку з відсутністю необхідних вихідних даних.

3. При заданому механізмові події дії велосипедиста ОСОБА_7 , не відповідали вимогам п. 10.2 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв?язку з даною ДТП.

Відповісти на питання, щодо відповідності (не відповідності) дії водія ОСОБА_3 вимогам п. 12.3 ПДР України не надається можливим в зв?язку з відсутністю необхідних вихідних даних.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у своїй сукупності, згідно яких ОСОБА_2 інкриміновано порушення п. 10.2 Правил дорожнього руху, а експерт у своєму висновку не був об`єктивно спроможнім надати чіткої відповіді з приводу настання ДТП, що не залежало від його волі, у зв`язку з чим суду не вдається можливим дійти ґрунтовного переконання про наявність винності водія ОСОБА_2 , а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З урахуванням роз`яснення про які зазначив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», а саме те, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А тому, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1)ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, те що за наявних у матеріалах провадження доказах не можливо дійти ґрунтовного висновку про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вини у ДТП, оскільки те що ОСОБА_2 дійсно порушив вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху та саме його дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням ДТП належним чином не підтверджено, а тому слід вважати, фактично порушення ним вимог Правил дорожнього руху ґрунтується на припущеннях у зв`язку з чим провадження по справі на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП необхідно закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик