ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 684/260/24

Провадження № 33/4820/517/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Плюти В.С., Жураківського В.А., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Бригиди В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бригиди В.В. на постанову Старосинявського районного суду Хмельницької області від 03.07.2024,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення,

передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`яти) гривень 60 копійок.

За постановою суду, 08 травня 2024 року о 09 годині 06 хвилин в с-щі Стара Синява, по вул. Грушевського, 39, ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21154, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря-нарколога, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, стан алкогольного сп`яніння підтверджено висновком КНП Старосинявська БЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; висновок №22 від 08 травня 2024 року, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою захисник Шафінського І.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, справу закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Вважає, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений в порушення ч.1 ст.256КУпАП, а саме:

-в протоколі відсутня графа чи притягувалася особа до адміністративної відповідальності,

-не вказано, чи роз`ясненні положення ст.ст.55,56,59 Конституції України,

-не зазначено про вручення другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому зауважує апелянт, що працівник поліції, оголосивши положення ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП, належним чином їх не роз`яснив ОСОБА_1 , чим порушив його право на захист, тому останній не скористався правничою допомогою адвоката при складанні протоколу про адмінправопорушення.

Звертає апелянт увагу на те, що технічний прилад Драгер Алкотест 6810, яким було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, як виріб медичного призначення, втратив чинність ще 10.02.2015, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію №7261/2007.

Крім того, вказаний технічний прилад проходив калібрування (відповідно до роздруківки) 13.06.2023, тобто станом на 08.05.2024 газоаналізатор не був відкалібрований відповідно до Інструкції з експлуатації газоаналізатора Алкотест 6810 через 6 місяців, тому результат проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є недопустимим доказом.

Апелянт зазначає, що у направленні на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння працівником поліції не вказано чи проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного засобу.

При цьому, лікар, який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не проходив, в порушення вимог п.3 Розділу ІІІ Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС і МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, тематичне удосконалення за відповідною програмою, що підтверджується листом-відповіддю з лікарні.

Апелянт звертає увагу на те, що у висновку лікаря-нарколога не вірно зазначені показники та не заповненні всі графи, що дає підстави для визнання такого висновку недопустимим доказом у справі.

В апеляційній скарзі стверджується про те, що ОСОБА_1 не керував у вказаний день транспортним засобом, що підтверджується розбіжністю у часі, зазначеному на відеозаписі.

Відповідно до даного відеозапису не можливо ідентифікувати хто керував транспортним засобом, тому в протоколі, на думку апелянта, безпідставно зазначено прізвище ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу.

Апелянт вказує, що у зазначений день керував автомобілем, на прохання ОСОБА_1 , його товариш ОСОБА_2 , який надав відповідні покази у суді першої інстанції, і які, на думку апелянта, узгоджуються з іншими доказами у справі.

Звертає увагу і на те, що довідка про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, не містить підпису посадової особи, яка її складала.

На думку захисника, зазначені обставини є підставою для скасування постанови суду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Бригиду В.В., на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 245 КУпАП, передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння, тобто докази мають бути спрямованими саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), або відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з матеріалів справи, дізнання, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог закону, таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №255842 від 08 травня 2024 року, яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення (а.с.1);

- роздруківки із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу Драгер ALCOTEST 6810, яким зафіксовано цифровий показник тесту 0.57 ‰ (а.с.3);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Алкотест Драгер 6810, яким зафіксовано позитивний результат огляду, цифровий показник тесту 0.57‰, так як огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння обличчя, при цьому ОСОБА_1 відмовився від підпису (а.с.4);

- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданий КНП «Старосинявська БЛ» 08 травня 2024 року №22, згідно з яким встановлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 (а.с.5);

- акту медичного огляду, виданого КНП «Старосинявська БЛ» від 08 травня 2024 року №22, з якого слідує, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, слабкий запах алкоголю, результат медичного огляду 0,55‰ (а.с.6);

- розписок про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП;

- диску з відеофайлами, з яких убачається, що причина порушення ОСОБА_1 ПДР, проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, результат оглядів та його відмова від таких (а.с.10).

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Alcotest Drager», такий огляд ОСОБА_1 проведено у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння позитивний 0,57 % проміле, від підпису в графі з результатом згоден ОСОБА_1 відмовився.

З даних висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого КНП «Старосинявська БЛ» 08 травня 2024 року №22, слідує, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, даними акту медичного огляду, виданого КНП «Старосинявська БЛ» від 08 травня 2024 року №22, підтверджується, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, слабкий запах алкоголю, результат медичного огляду 0,55‰, та за слів ОСОБА_1 він вживав 07.05.2024 пиво.

Із дослідженого місцевим та апеляційним судом відеозапису убачається, що транспортний засіб, який належить ОСОБА_3 був припаркований з порушенням ПДР, а саме, без дотримання встановленої дистанції з пішохідним переходом. Працівники поліції, в ході спілкування із ОСОБА_3 , по причині порушення ПДР, виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку, за допомогою приладу Драгер, на що він погодився. Результат огляду зафіксовано роздруківкою з приладу Драгер, позитивний -0,57%, але ОСОБА_3 не погодився з таким і йому було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, на що останній погодився. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі виявився позитивний 0,55%.

Дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції свою вину не визнав у вчиненні правопорушення, заперечив факт керування транспортним засобом, та зазначив, що 08 травня 2024 року вранці, його автомобілем, на його прохання, керував ОСОБА_2 , оскільки він випив 100 грамів коньяку.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечував керування транспортним засобом вказував, що оскільки у нього у той день боліла голова, тому попросив ОСОБА_2 сісти за кермо, який і порушив ПДР, але він його не видав працівникам поліції.

Аналізуючи вищезазначені пояснення ОСОБА_1 , який в медичному закладі пояснював, що напередодні вживав пиво, в суді першої інстанції зазначав, що вживав коньяк, а в суді апеляційної інтонації пояснював причину передачі керма товаришу, в зв`язку з станом здоров`я, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 намагається уникнути адміністративної відповідальності шляхом зміни своїх показань, тому його твердження щодо передачі керма транспортного засобу товаришу ОСОБА_2 відхиляються. Крім того з відеозапису чітко видно, що особа, яка вийшла з водійського місця та в подальшому підійшла до працівників поліції одна і та ж. З відеофайлу 0000000__0005 01:25 вбачається, що ОСОБА_1 говорив працівнику поліції, що зупинився, не доїжджаючи до пішоходного переходу; також не заперечував, коли працівники поліції неодноразово вказували на нього, як на водія.

Доводи в апеляційній скарзі, про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено чи роз`яснювалися ОСОБА_1 положення ст.55,56,59 Конституції України та чи вручалася копія протоколу, не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з правами та обов`язками, передбаченими ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, та вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення, що зафіксовано відеозаписом з місця події.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 працівниками поліції не належно було роз`яснено його права та обов`язки, тому останній був позбавлений можливості скористатись послугами правової допомоги, є безпідставними, так як в суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 було надано право скористатися своїм правом на захист, надавати докази його невинуватості та спростовувати такі.

Твердження апелянта про те, що технічний прилад Драгер Алкотест 6810, яким було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, як виріб медичного призначення втратив чинність 10.02.2015, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію №7261/2007, а калібрування даного технічного засобу проводилось ще 13.06.2023, тобто належна, через 6 місяців, повірка не проведена вчасно, спростовується наступним.

Відповідно до даних свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П51 QM0747 083 23 від 13.06.2023 газоаналізатор Алкотест 6810 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 Метрологія, та чинний до 13.06.2024, тобто даний прилад відповідає вимогам ДСТУ та вчасно пройшов повірку, що також підтверджується даними інструкції по експлуатації приладу «Drager Alcotest 6810», в частині строків проведення калібрування, тому результати проведеного ним огляду ОСОБА_1 є законними і допустимими, підстав для визнання їх недопустимими не має.

Щодо відсутності у направленні на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відомостей про технічний прилад, яким проводився огляд ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає, що відсутність таких відомостей не спростовує вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні і не дає підстав для скасування постанови та закриття даного провадження.

Відповідно до даних наказу головного лікаря КНП «Старосинявська БЛ» №29/2024-н від 29 січня 2024 року про призначення чергових лікарів та призначення відповідальною особою за обстеження водіїв на стан алкогольного сп`яніння в.о. лікаря-нарколога ОСОБА_4 , остання призначена відповідальною особою за обстеження водіїв на стан алкогольного сп`яніння, доставлених працівниками поліції, та під час ДТП, на виконання вимог Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. затверджену наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, та забезпечена навчанням методу проведення таких оглядів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у висновку лікаря-нарколога не вірно зазначені показники та не заповнені всі графи, що дає підстави для визнання такого висновку недопустимим доказом, відхиляються апеляційним судом, оскільки такі не спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи захисту, які не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому апеляційний суд виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

На думку апеляційного суду, у цій адміністративній справі, надані відповіді на всі вагомі аргументи поданої апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На ОСОБА_1 накладене безальтернативне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладені обставини, підстав для скасування постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги, не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Постанову Старосинявського районного суду Хмельницької області від 03.07.2024 стосовно ОСОБА_1 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.