справа № 631/1605/24
провадження № 3/631/728/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року селище Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко Світлана Василівна, розглянувши в залі судових засідань № 1 приміщення суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця села Тимофіївки Семиозьорного району Кустанайської області, громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Калінінським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області 09.08.2002),

який є пенсіонером, зареєстрований за адресом:

АДРЕСА_1 ;

та проживає за адресом:

АДРЕСА_2 ;

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

05.09.2024 року 0 07 години 20 хвилин в ході рейдового патрулювання на ставку Чернищево біля села Охоче Красноградського району Харківської області ОСОБА_1 ловив рибу забороненими знаряддями лову, а саме: сіткою рибацькою з льоси (1 штука L-70 метрів, h-1,5, O-90 міліметрів),- та впіймав рибу: товстолоба 8 штук (вагою 14,5 кілограмів), карася срібного 1 штука (0,35 кілограмів), ляща 2 штуки (0,8 кілограмів),- чим порушив вимоги підпункту 1 пункту 1 глави IV Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1412/38748 від 16.11.2022 року (зі змінами), за що передбачена адміністративна відповідальність частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушник ОСОБА_1 до судді з`явився, свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнав повністю та просив суворо не карати .

Крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини, його винність у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення також доведена й всіма зібраними, наданими судді та дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності.

Так, відповідно до приписів статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. О. В. повністю доведена.

Отже, сукупністю даних Протоколу про адміністративне правопорушення (серії ХА № 000147), складеного 27.09.2024 року головним державним інспектором «Харківського Рибоохоронного патруля» ОСОБА_2 , підтверджуються обставини, місце та час вчинення правопорушення (а. с. 1).

Головним державним інспектором відділу охорони ВБР «Рибоохороний патруль» ОСОБА_2 складено опис-оцінку знарядь лову, виявлених у ОСОБА_1 27.09.2024 року протоколом (серії ХА № 000147), а саме:

-знаряддя лову сітка з льоси (1 штука L-70 метрів, h-1,5, O-90 міліметрів);

-впіймана риба: товстолоб 8 штук (вагою 14,5 кілограмів), карась срібний 1 штука (0,35 кілограмів), лящ 2 штуки (0.8 кілограмів) (а. с. 3).

Відповідно до приймального акту № 074, складеного 27.09.2024 року головним державним інспектором відділу охорони ВБР «Рибоохороний патруль» ОСОБА_2 , вилучена у ОСОБА_1 сітка з льоси (1 штука L-70 метрів, h-1,5, O-90 міліметрів) прийнята ОСОБА_3 на відповідальне зберігання (а. с. 5).

Згідно з квитанцією про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення № 074 від 27.09.2024 року, головний державний інспектор відділу охорони ВБР «Рибоохороний патруль» ОСОБА_2 упакував одну сітку з льоси (L-70 метрів, h-1,5, O-90 міліметрів), про що здійснено запис в книзі обліку речей і документів, вилучених під час здійснення адміністративних правопорушень № 06-09 за порядковим № 074 (а. с. 6).

Відповідно до розрахунку, складеного головним державним інспектором відділу охорони ВБР «Рибоохороний патруль» ОСОБА_2 сума заподіяної шкоди, завданої ОСОБА_1 внаслідок незаконного добування товстолоба 8 штук (вагою 14,5 кілограмів), карась срібний 1 штука (0,35 кілограмів) та лящ 2 штуки (0,8 кілограмів)складає 33983,00 гривень (а. с. 2).

З розписки про прийняття на відповідальне зберігання вилученого майна, складеної 27.09.2024 року, живих: товстолоба 8 штук (вагою 14,5 кілограмів), карася срібного 1 штука (0,35 кілограмів) та ляща 2 штуки (0,8 кілограмів),-передано на зберігання ОСОБА_1 , який у разі втрати чи їх пошкодження зобов`язався відшкодувати їх повну вартість.

Нормою, викладеною у частині 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначено, що адміністративно-карним є вчинення проступку у виді грубого порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).

Підпунктом 1 пункту 1 глави IV Правил любительського і спортивного рибальства забороняється добування (вилов) такими знаряддями: як сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями добування (вилову), за винятком раколовок конструкції «хапка», підсак та ручних драг, встановлених цими Правилами розмірів.

З огляду на таке, рибальствосітками усіх типів чинним законодавством України вважається грубим порушенням правил рибальства.

Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеним, а тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , є його щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.

Крім того, проступком заподіяно майнову шкоду у розмірі 33985,00 гривень.

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, суддя враховує характер вчинення правопорушення, ступень вини, майновий стан, особу правопорушника, а також наявність обставини, що пом`якшує відповідальність винного, та відсутність тої, що її обтяжує, й вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в виді штрафу в межах, установлених санкцією частини 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 20 х 17,00 гривень = 340,00 гривень з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів.

Приходячи до такого, суддя ураховує, що приписом пункту 4 частини 1 статті 24 Кодексу України про адміністративні правопорушення обумовлено, що за вчинення адміністративного правопорушення може застосовуватись, зокрема, такий вид адміністративного стягнення як конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення.

При цьому згідно із змістом стаття 25 цього ж кодексу визначено, що конфіскація предметів може застосовуватися як основне, так і додаткове адміністративне стягнення, й за одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення.

Одночасно із цим частиною 1 статті 29 вищевказаного нормативно-правового кодифікованого закону про адміністративні правопорушення унормовано, що конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Отже, на ОСОБА_1 як на особу, яка вчинила адміністративний проступок, передбачений частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, слід накласти основне адміністративне стягнення у виді штрафу та додаткове у виді конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів.

Також, частиною 1 статті 40 Кодексу України про адміністративні правопорушення унормовано, що якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною 2 цієї статті (тобто випадків заподіяння шкоди неповнолітнім).

Окрім цього, частина 3 наведеної статті роз`яснює, що в інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Частинами 1 і 2 статті 13 Основного Закону нашої Держави закріплено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Натомість з протоколу про адміністративне правопорушення (серії ХА № 000147), складеного 27.09.2024 року головним державним інспектором «Харківського Рибоохоронного патруля» ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення ним проступку, передбаченого частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не вбачається, якому саме органу державної влади чи місцевого самоврядування заподіяно майнову шкоду.

Слід зауважити, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, неправомірних дій, та фіксує закінчення діяльності компетентних осіб щодо збирання, оцінки та перевірки доказів. Тобто протокол є, начебто й скоріше за все, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, звинувачувальним документом, якому завжди передує момент виявлення відповідного проступку.

Крім того, уповноваженому на складення протоколу про адміністративне правопорушення суб`єкту також слід пам`ятати про приписи статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, констатує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням наведеного, суддя вважає, що уповноважена на складення протоколу про адміністративне правопорушення особа не додала у процесуальний спосіб достатніх даних задля того, щоб вирішити питання про відшкодування майнової шкоди у порядку частини 1 статті 40 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому вона повинна бути відшкодована в порядку цивільного судочинства, тобто згідно з правилом частини 3 цієї ж статті.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, слід вирішити питання про стягнення з нього й судового збору.

Так, відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. При цьому розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким законом, що встановлює правові засади справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), частина 1 та пункт 5 частини 2 статті 4 якого передбачають, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється.

Пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України.

Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» № 3460-IX від 09.11.2023 року, з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 3028,00 гривень.

Таким чином, у зв`язку із накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з нього слід стягнути й судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень, із розрахунку: 0,2 х 3028 гривень = 605,60 гривень.

Приймаючи постанову, суддя також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, воєнний стан на території України не припинений та не скасований, а тому справа перебувала на розгляді належного суду.

На підставі викладеного, діючи в точній відповідності із законом, з метою зміцнення законності, виховання особи, яка вчинила це адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, керуючись статтею 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями), статтею 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17 і пунктами 3 та 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями), абзацом 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» № 3460-ІХ від 09.11.2023 року, частиною 5 статті 7, статтями 23 25, 27, 29, 33 - 35, 38, 40-1, частиною 4 статті 85, статтями 245, 246, 249, 251, 252, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 285, частиною 2 статті 287 та статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 8073-Х від 07.12.1984 року (із змінами та доповненнями), -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340,00 гривень (триста сорок гривень 00 копійок) з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами, звертається до виконання протягом трьох місяців і підлягає виконанню з моменту її винесення, за виключенням випадків, прямо передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її винесення.

Постанову прийнято, оформлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику.

Суддя С. В. Мащенко