Справа №333/3055/24
Провадження №3/333/1590/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., за участі захисника Рогальського В.М., представника потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ААД №904101 від 21.03.2024 року, 21.03.2024 року, приблизно о 08 год. 50 хв., ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «KIА RIO», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Чумаченко, поблизу буд.47 у м. Запоріжжі, при виїзді на перехрестя з вул. Комарова, порушуючи п.п. 16.12, 2.3.б ПДР України, не надав переваги у русі транспортному засобу «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 який рухався праворуч по вул. Комарова, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмовані відсутні.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не визнав та пояснив, що 21.03.2024 року, приблизно о 08 год. 50 хв., він керував автомобілем «KIА RIO», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухався по вул. Чумаченко у м. Запоріжжі зі швидкістю 35 км/год. Під`їжджаючи до перехрестя з вул. Комарова, він збавив швидкість і фактично на перехрестя виїжджав із швидкістю 15 км/год. При виїзді на вказане перехрестя він не бачив жодних транспортних засобів, що рухалися та які могли перешкодити йому у подальшому русі. Фактично він їхав у лівій полосі, а праворуч знаходився автомобіль «КАМАЗ». Після в`їзду на перехрестя (приблизно через 1,5 2 секунди) він відчув удар в правий бік його автомобіля. Фактично під час зіткнення він вже знаходився на головній дорозі. Інший учасник ДТП ОСОБА_3 керував автомобілем «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 , виїжджав на головну дорогу з правого боку. Вказане перехрестя нерегульоване.

20.05.2024 року у судовому засіданні ОСОБА_4 заявив клопотання про визнання його потерпілим у даному провадженні.

Того ж дня, 20.05.2024 року постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 був визнаний потерпілим у даному провадженні, враховуючи, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ТОВ «КЛУБ МУСТАНГ 4/4» отримав механічні пошкодження, тобто саме власнику цього автомобіля завдано майнової шкоди, а директором вказаного товариства є ОСОБА_4 .

Учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 пояснив суду, що 21.03.2024 року, приблизно о 08 год. 50 хв., він керував автомобілем «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 , та рухався по вул. Комарова у м. Запоріжжі зі швидкістю 40 км/год. Під`їжджаючи до перехрестя з вул. Чумаченко, він збавив швидкість і фактично на перехрестя виїжджав із швидкістю 10 км/год. При виїзді на вказане перехрестя він побачив, що автомобіль, який стояв у правій смузі дороги по вул. Чумаченко надає йому дорогу, тому він продовжив рух. Вже на перехресті побачив автомобіль «KIА RIO», який виїжджав на перехрестя з лівої смуги дороги по вул. Чумаченко, після цього він почав гальмувати, але зіткнення транспортних засобів уникнути не вдалося. З моменту, коли він побачив автомобіль «KIА RIO», до моменту ДТП пройшло до 3 секунд.

У подальшому, захисник Рогальський В.М. заявив клопотання про призначення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізмів ДТП», яке було задоволено, доручено її провести експертам Запорізького НДЕКЦ МВС України, і на їх розгляд поставлені наступні питання:

1) Як з технічної точки відповідно до вимог Правил дорожнього руху України в даній дорожній ситуації повинні були діяти учасники дорожньо-транспортної пригоди ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) для забезпечення безпеки руху?

2) Чи мали можливість водій автомобіля «KIА RIO», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 та автомобіля «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 в даній дорожній ситуації технічну можливість уникнути ДТП?

3) В діях кого з водіїв ( ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 ) є невідповідності вимог Правил дорожнього руху України, які з технічної точки знаходяться в причинному зв`язку з ДТП?

18.09.2024 року на адресу суду надійшов висновок експерта судової інженерно-транспортної експертизи від 13.09.2024 року №СЕ-19/108-24/13576-ІТ, згідно якого:

1) У цій дорожньо-транспортній ситуації ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно вимогам п.16.12 Правил дорожнього руху, а водій ОСОБА_3 відповідно вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху;

2) Встановити, чи мав водій ОСОБА_3 у цій дорожньо-транспортній ситуації технічну можливість уникнути пригоди, експертним шляхом не виявляється можливим через недостатність необхідних для цього вихідних даних. Вирішити запитання стосовно технічної можливості водія ОСОБА_2 уникнути цієї дорожньо-транспортної пригоди можливо лише після встановлення технічної можливості водія ОСОБА_3 уникнути зіткнення;

3) Оцінити дії водія ОСОБА_3 відповідно вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, дії водія ОСОБА_2 відповідно вимогам п.16.12 правил дорожнього руху, а також в цілому вирішити дане запитання експертним шляхом можливо лише після надання додаткових вихідних даних та встановлення технічної можливості обох водіїв уникнути дорожньо-транспортної пригоди.

22.10.2024 року захисник Рогальський В.М. у судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі, враховуючи відсутність у діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Своє клопотання він обґрунтував тим, що фактично під час судового розгляду не було здобуто даних, які б вказували на наявність ознак кримінального правопорушення, враховуючи пояснення обох учасників ДТП, а також висновки судової інженерно-транспортної експертизи.

Представник потерпілого ОСОБА_1 під час судового розгляду зазначила, що відсутні підстави для задоволення клопотання захисника щодо закриття провадження та вказала про наявність у діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та прохала винести рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, надані працівниками поліції, висновки експертизи, враховуючи пояснення учасників ДТП, суддя дійшов до такого.

Нормами статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням є (проступок) протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Отже, для наявності складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, необхідно, щоб поведінка водія транспортного засобу, порушувала Правила дорожнього руху України, і це стало причиною пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №904101 від 21.03.2024 року, складеного відносно ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП долучено:

- схему місця ДТП та фотознімки;

- пояснення ОСОБА_2 ;

- пояснення ОСОБА_3 ;

- адміністративну практику на ОСОБА_2 .

Представником потерпілого до справи було також долучено фотознімок з місця ДТП та відеозапис дорожньо-транпсортної пригоди з відеореєстратора транспортного засобу, який під час ДТП перебував по вул. Чумаченко у м. Запоріжжя на зустрічній смузі.

Під час огляду вказаного відеозапису, учасники дорожньо-транспортної пригоди не заперечували, що на ньому зафіксовано саме факт ДТП, учасниками якого вони були.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ст.124 КУпАП (штраф та можливість позбавлення права керування транспортним засобом), суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_2 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»,- визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

З висновку експерта судової інженерно-транспортної експертизи від 13.09.2024 року №СЕ-19/108-24/13576-ІТ, вбачається, що експертним шляхом визначити момент виникнення небезпеки для руху водія ОСОБА_3 , а отже і час існування небезпеки та розташування автомобіля «Citroen Berlingo» в момент її виникнення, експертним шляхом не надається можливим. Тому встановити, чи мав водій автомобіля «Citroen Berlingo» ОСОБА_3 у цій дорожньо-транспортній ситуації технічну можливість уникнути ДТП, експертним шляхом також не виявляється можливим. Вирішити запитання стосовно технічної можливості водія автомобіля «KIА RIO» ОСОБА_2 уникнути зіткнення з автомобілем «Citroen Berlingo» можливо лише після встановлення технічної можливості водія ОСОБА_3 уникнути пригоди. Оцінити дії водія автомобіля «KIА RIO» ОСОБА_2 відповідно вимогам ПДР експертним шляхом можливо лише після встановлення технічної можливості обох водіїв уникнути ДТП.

Аналіз відеозапису дорожньо-транспортної пригоди свідчить, його дані не підтверджують пояснень ОСОБА_3 в частині, що він під`їжджаючи до перехрестя з вул. Чумаченко, збавив швидкість і фактично на перехрестя виїжджав із швидкістю 10 км/год. На вказаному відеозаписі чітко вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 , не збавляючи швидкості, виїжджає на перехрестя і що у правій смузі, тобто праворуч від автомобіля «KIА RIO» під керуванням ОСОБА_2 знаходиться ще один транспортний засіб.

Судом експертам для проведення вказаної експертизи була надана уся наявна інформація (вихідні дані), яка стосувалася дорожньо-транспортної пригоди.

До проведення експертизи, суд надавав можливість сторонам долучити до матеріалів справи свої додаткові пояснення (інші докази), які у подальшому були на дослідженні у експерта.

На цей час суд використав усі можливості для отримання додаткової інформації (вихідних даних), які б надали можливість експертам відповісти на питання, зазначені у постанові про призначення експертизи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суддя вважає, що по справі відсутні належні, достатні і допустимі докази, а також поза розумним сумнівом, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 21.03.2024 року з автомобілем «Citroen Berlingo» під керуванням ОСОБА_3 , тому є усі підстави стверджувати, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. За таких обставин провадження і цій справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 124, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод