ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Іванцова Н.К., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонської області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлений, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Відповідно до обставин викладених у протоколі, ОСОБА_1 30.06.2024 року о 01 год. 12 хв. в м. Херсон, проспект 200 річчя Херсона, 2, керував транспортним засобом Кіа Соренто, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнни рота, порушення мови, порушення координації рухів. Ві д проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання зазначеної у протоколі. Крім того, про виклик останнього в судові засідання було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області.

Вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Законодавством (КУпАП) встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надані наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №601409 від 30.06.2024 р., в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння;

-довідкою, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 від 19.09.2000 року;

-відеозапис з бодікамери представників поліції.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення дійшов наступного.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Пунктом 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 №100, встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Натомість, відеозапис наявний в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 починається з моменту, коли до транспортного засобу, який не знаходиться в стані руху, під`їхали працівники поліції, ОСОБА_1 в цей час знаходився біля автомобіля на вулиці, відеозапис не повністю відтворює хронологію подій, що відбувалися, та які мають істотне значення для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, з розмови працівників поліції із ОСОБА_1 ,що відображені на відеозапису вбачається, як інспектор зазначає особі про здійснення ним руху на транспортному засобі, в той час як на відео можна побачити лише автомобіль, який не перебуває у стані руху та пояснення ОСОБА_1 , про те, що він не перебував за кермом, рух не здійснював, зазначає, що за кермом перебувала дівчина. На відеозаписі зафіксований момент, що з пасажирської сторони автомобіля виходила дівчина, проте в подальшому при спілкуванні працівників поліції з ОСОБА_1 вона не була присутня, будь-які пояснення від неї в матеріалах справи відсутні.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом та перебування під час такого керування у стані сп`яніння, або відмова особи від проходження огляду та керування транспортним засобом під час такої відмови. Але для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб повинно бути зупинено працівниками поліції на законних підставах. Таким чином зупинений, тобто до самої зупинки, транспортний засіб повинен знаходитися у русі, оскільки керування таким засобом можливе лише коли останній рухається. Крім того в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що "само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі". Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Одночасно необхідно зазначити, що відповідно до вимог п 1.10 ПДР водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортного засобу. перебуваючи безпосередньою в транспортному засобі. Тобто наявність посвідчення водія є обов`язковою умовою визначення особи як водія. Таким чином, виходячи із наведеного, під керуванням транспортних засобом необхідно розуміти безпосередньо перебування у русі транспортного засобу, а такий рух повинен здійснюватися за допомогою дії водія.

Таким чином, знаходження навіть в транспортному засобі, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

З відеозапису не вбачається того, що за кермом автомобіля під час його руху перебував ОСОБА_1 , оскільки зафіксовано лише перебування останнього біля автомобіля, коли той не знаходився в стані руху.

Відповідно, належних доказів того, що у зазначену в протоколі дату та час ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом, суду не надано, а сам ОСОБА_1 , як вбачається з відеозапису, цей факт заперечує.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки адміністративне стягнення не накладається, відсутні підстави для стягнення судового збору.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283 КУпАП, суд,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлений закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

СуддяН. К. Іванцова