Провадження № 3/761/7422/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Кваша А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 , 27.08.2024 о 09:00, в м. Києві, проспект Берестейський, 68/1, керував автомобілем Hyundai Sonata днз. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням газоаналізатора алкотестер драгер ARHE - 0218 під фіксацію на боді камеру, що підтверджується тестом 535 від 27.08.2024 року 09:33:00, результат огляду становить 0.60 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні адвокат Оксанич Р.В. заперечував проти складеного протоколу про адмністративне правопорушення, зазначив, що на відеозаписі, що долучено до матеріалів справи не зафіксовано факту зупинки транспортного засобу та відомостей про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а лише зафіксовано пішохода, який проходить перевірку на стан сп`яніння. Вважав, що протокол про адміністративне правопорушення складено безпідставно. Просив закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а також долучив додаткові документи.

У задоволенні клопотання про витребування в Управлінні патрульної поліції м. Києва сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а саме: газоаналізатора алкотестер драгер ARHE - 0218, яким проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 27 серпня 2024 року судом було відмовлено.

Під час розгляду протоколу в суді, суддею у попередньому судовому засіданні заслухано пояснення ОСОБА_1 , який заперечував проти складеного протоколу про адміністративне правопорушення, вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , захисника Оксанича Р.В., дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_2 винен у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі наступного.

КУпАП визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п. 2.9а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 27.08.2024 року серії ЕПР1 № 118399, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; тобто всі необхідні відомості, які визначені законом; тестом Drager від 27.08.2024, результат тесту: 0,60%; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом з боді-камер працівників патрульної поліції, якій містяться на DVD-R диску та долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції було роз`яснено, як вірно проходити огляд за допомогою тесту Drager, ОСОБА_1 після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та повідомлення працівниками поліції результатів огляду, зокрема того, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, не спростовував того, що вживав алкогольні напої, а також запитав у працівників поліції чи можна, щоб хтось інший забрав його автомобіль.

Відповідно до п.п. 2,3,4 розділу 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція) огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Доводи сторони захисту щодо відсутності відомостей про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, спростовуються дослідженими матеріалами, зокрема відеозаписом з бодікамер працівників поліції, які містяться на DVD-R диску, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не спростовував того, що він керував транспортним засобом, як і того, що останній вживав алкогольні напої, а лише запитав, у працівників поліції чи може хтось інший приїхати та забрати його автомобіль, що вочевидь не свідчить, що останній перебував у статусі пішохода.

Разом з тим, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого огляд проведено не було. Самостійно ОСОБА_1 також не скористався своїм правом пройти огляд на підставі направлення, в разі незгоди із результатом перевірки на місці зупинки.

Також суддею враховується і положення ст. 2 та ст. 23 КУпАП відповідно до яких завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд приходить до переконання про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та доведеність її вини.

Наведені вище судом докази є належними та такими що поза розумним сумнівом доводять наявність події адміністративного правопорушення та вини ОСОБА_1 у його вчиненні, а тому приймаються судом до уваги.

В контексті вказаних обставин суд зазначає, що поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співвставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За встановлених обставин, приходжу до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Відомостей, щодо наявності підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору судді не надано.

На підставі наведеного, керуючись статтями 40-1, частиною першою статті 130, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Антоніна КВАША