Справа № 303/7098/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/18/24, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського районного суду Закарпатської області від 20.12.2023.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 058335 від 24.07.2023 та постанови судді від 20.12.2023 вбачається, що 24.07.2023 о 00 год 28 хв в м. Мукачеві по вул. Миру, біля будинку № 26, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «KIA OPTIMA» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком № 278. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді від 20.12.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає проте, що судом винесено постанову без належного з`ясування фактичних обставин справи, внаслідок чого прийнято незаконне рішення. Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 278 від 24.07.2023 встановлено факт перебування його в стані наркотичного сп`яніння. Поряд з тим, за клопотанням сторони захисту було призначено судову медичну токсикологічну експертизу, за якою для експертного дослідження було надано біологічне середовище (сеча) ОСОБА_1 , відібрана у нього 24.07.2023 в приміщенні КНП «Мукачівська ЦРЛ». Як вбачається з висновку судово-медичної токсикологічної експертизи № 2225 від 24.11.2023, в результаті проведеної експертизи не виявлені: похідні барбітурової кислоти, похідні фенілалкіламіну (амфетаміни), кодеїн, трамадол, похідні 1,4-бенздіазепіну та

-2-

бензофенони, амітриптилін, димедрол. Тому вважає, що вказаний висновок експерта має перевагу як доказу у порівнянні з медичним висновком № 278 від 24.07.2023. Також звертає увагу на ряд інших порушень, допущених працівниками поліції, зокрема: у протоколі не вказано ознаки наркотичного сп`яніння, а також в матеріалах справи відсутнє відповідне направлення для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. Він керував транспортним засобом будучи тверезим, а на відеозаписі жодних ознак наркотичного сп`яніння у нього не зафіксовано. Між тим, лікар КНП «Лікарня Святого Мартина» не проводила жодних лабораторних досліджень, у зв`язку з чим дійшла хибного висновку про перебування його в стані наркотичного сп`яніння.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Лишенко Н. С., неявка яких з урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Лишенко Н. С. належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними довідками про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а. с. 91, 92). Також апеляційним судом було надіслано повідомлення про час та місце апеляційного розгляду на адресу місця проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), однак таке повернулося до апеляційного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Наведені обставини свідчать про те, що апеляційним судом вжито всіх можливих заходів щодо повідомлення сторони захисту про час та місце судового засідання, у зв`язку з чим сторона захисту вважається належним чином повідомленою про час та місце апеляційного розгляду.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційний розгляд справи неодноразово відкладався, у тому числі за клопотаннями сторони захисту, а саме: 01.02.2024 та 30.06.2024.

Апеляційний суд зауважує, що апеляційний розгляд відкладався з метою забезпечення реалізації права ОСОБА_1 на захист, однак таким правом останні не скористалися, оскільки жодного разу не з`явилися у судові засідання апеляційного суду.

Заяв про відкладення судового засідання, яке призначено на 22.10.2024, та відомостей про поважність причин неявки, від ОСОБА_1 та захисника не надходило.

Апеляційний суд констатує, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисник повинні добросовісно використовувати надані процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язані демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Тому, апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд справи без участі ОСОБА_1 та захисника, що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП.

Приймаючи рішення про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Лишенко Л. В. враховуються і вимоги чинного законодавства щодо розгляду справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

-3-

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція № 1452/735), ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

-4-

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 24.07.2023 о 00 год 28 хв в м. Мукачеві по вул. Миру, біля будинку № 26, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «KIA OPTIMA», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком № 278. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, така повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 058335 від 24.07.2023, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який, всупереч доводів апеляційної скарги, повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП як щодо змісту, так і щодо форми; висновком лікаря КНП «Лікарня Святого Мартина» м. Мукачево№ 278 від 24.07.2023 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким підтверджено перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7387726 від 24.07.2023 за ч. 1 ст. 121 КУпАП; відеозаписом, актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 278 від 24.07.2023, відповідно до якого лікарем КНП «Лікарня Святого Мартина» досліджено біологічне середовище - сечу ОСОБА_1 , методом лабораторного тестування наркотест Wondfo 4, результат лабораторних тестів ТСН позитивний, та іншими матеріалами справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Закарпатській області Мар`ян Ю. Ю. був упереджений при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , і що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний поліцейський при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно з вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України і МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не оцінив факт порушення лікарем наркологом процедури проведення аналізу, є безпідставними з таких підстав.

Огляд водія ОСОБА_1 , за його згоди, проводився лікарем ОСОБА_3 , яка, будучи кваліфікованим фахівцем, встановила факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння та склала про це відповідний висновок (а.с. 3).

-5-

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов до переконання, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 278 від 24.07.2023, є належним та допустимим доказом по справі, у зв`язку з чим, в сукупності з іншими дослідженими по справі доказами, вважає за необхідне покласти в основу рішення, як такий, що дійсно підтверджує перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що огляд на стан наркотичного сп`яніння було проведено з порушенням, оскільки дослідження проводилось без проведення лабораторного дослідження, не заслуговують на увагу та правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на таке.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктами 7 та 8 розділу ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Та обставина, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився за допомогою експрестесту, який є видом лабораторного дослідження, не ставить під сумнів висновок медичного огляду та висновок суду першої інстанції про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Слід звернути також увагу, що діагноз лікаря, який вноситься до акта медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться лікарем не тільки на підставі результатів тестування, а він звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак наркотичного сп`яніння: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння очей, сповільненість або навпаки підвищена жвавість, нечіткість при виконанні координаторних проб, ступінь порушення реакції та інші ознаки, які вказують на можливий стан сп`яніння.

Клінічні дані в поєднанні із результатом експрестесту дають можливість визначити, чи знаходиться людина під дією наркотичних речовин.

-6-

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що після проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 висловлював свою незгоду із результатами такого огляду, підписавши висновок лікаря.

Огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився лікарем у закладі охорони здоров`я та жодних порушень порядку проведення такого огляду не виявлено.

Відповідно до пункту 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, висновок лікаря може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Між тим, ОСОБА_1 не надано доказів оскарження ним висновку КНП «Лікарня Святого Мартина» м. Мукачево№ 278 від 24.07.2023 щодо результатів огляду його на стан сп`яніння.

Відтак, медичний огляд ОСОБА_1 щодо виявлення стану наркотичного сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, а доводи апеляційної скарги про те, що дані тесту є лише попереднім результатом, і не відноситься до лабораторних досліджень, а тому медичний висновок про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом та на його основі складений протокол про адміністративне правопорушення, не може вважатися належним та достовірним доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

Доводи про необхідність врахування висновку експерта № 2225 від 24.11.2023, за яким в результаті проведеної експертизи не виявлені: похідні барбітурової кислоти, похідні фенілалкіламіну (амфетаміни), кодеїн, трамадол, похідні 1,4-бенздіазепіну та бензофенони, амітриптилін, димедрол, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі не викликають сумніву в достовірності висновку лікаря щодо результатів медичного огляду № 278 від 24.07.2023. Відхиляючи доводи в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що як вбачається з висновку експерта № 2225 від 24.11.2023 дослідження на канабіноїди, в тому числі наркотично активний тетрагідроканабінол (ТСН), не проведено у зв`язку з відсутністю стандартного розчину порівняння.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом будучи тверезим, спростовуються вищевказаними доказами. Крім того, як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і під час відеофіксації правопорушення, він визнав факт, що три дні назад курив марихуану.

Посилання на те, що у протоколі не вказано ознак наркотичного сп`яніння і в матеріалах справи відсутнє відповідне направлення для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки такі жодним чином не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та не впливають не висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріли справи, зокрема акт огляду, висновок лікаря та відеозапис із місця події, свідчать про те, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння було проведено на підставі направлення інспектора УПП в Закарпатській області Кульмент`єва М., у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння. При цьому, факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння підтверджується належним та допустимим доказом висновком лікаря № 278 від 24.07.2023.

-7-

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що висновки суду зроблено формально і такі не відповідають фактичним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззаперечну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставилось йому за провину.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 058335 від 24.07.2023зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, чим скористався ОСОБА_1 , надавши пояснення по суті правопорушення, з обставинами якого він не погодився. У протоколі містяться підписи поліцейського, який склав протокол, підпис ОСОБА_1 , а також додані до протоколу додатки.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог, установлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Всупереч доводів апеляційної скарги, апеляційний суд констатує, що у випадку керування особою транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння за, що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення не є обов`язковим зазначення ознак наркотичного сп`яніння, з якими особа керувала транспортним засобом, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, яке в свою чергу підтверджено висновком медичного закладу.

Тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують факту доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що дає обґрунтовані підстави для визнання їх такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Також судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на оди рік відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, допущене ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для його зміни, навіть з урахуванням даних про його особу, не вбачається.

-8-

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, а не з`явившись на апеляційний розгляд справи без поважних причин сторона захисту позбавила себе можливості надати відповідні докази чи заявити які-небудь клопотання з цього приводу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.12.2023 щодо нього,- без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя