Провадження №3/522/8224/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Коваленко В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з 7 управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, командира 4 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , головного корабельного старшини, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_2 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.6ч.1 ст. 212-2 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

30.09.2024 на запасному пункті військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) під час виконання завдань, покладених на ДВКР Служби безпеки України на підставі статті 7 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність» було виявлено порушення чинного законодавстві у сфері охорони державної таємниці, яке вчинено командиром 4 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 головним корабельним старшиною ОСОБА_1 .

Зокрема, співробітником ДВКР СБ України, під час виконання покладених завдань, встановлений факт порушення з боку ОСОБА_1 вимог чинного законодавства у сфері охорони державної таємниці в частині, що стосується забезпечення режиму секретності у зв`язку з виїздом до іноземних держав громадян, яким надано чи було надано допуск та доступ до державної таємниці.

Так, ОСОБА_1 в порушення п.5 ст.116 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 №939 (далі - «Порядок») в період з 30.05.2024 по 04.07.2024, будучи важливим секретоносієм, маючи допуск та доступ до державної таємниці здійснив виїзд до іноземної держави без попереднього повідомлення уповноважених осіб РСО військової частини НОМЕР_1 , як того вимагає стаття 697 «Порядок». У зв`язку із чим відомості про виїзд ОСОБА_1 до іноземної держави, як особи, якій надано допуск до державної таємниці, не внесені до журналу обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці, який ведеться у РСО військової частини за формою згідно з додатком 92 вище зазначеного «Порядку».

Також, встановлено, що ОСОБА_1 в порушення статті 692 «Порядку», перед виїздом у службове відрядження не прибув до уповноважених осіб РСО військової частини НОМЕР_1 з метою проходження інструктаж. Під час якого визначається мета відрядження, обсяг та зміст інформації про діяльність підприємства, установи, організації, яка може використовуватися під час відрядження, а також порядок звернення до дипломатичних представництв та інших підприємств, установ, організацій України в іноземній державі у разі виникнення обставин, що створюють небезпеку для збереження секретної інформації.

Крім того, ОСОБА_1 після повернення із закордону станом по т.ч., не прибув на співбесіду до уповноважених осіб РСО військової частини, з метою з`ясування питань щодо наявності чи відсутності обставин, що могли створити передумови для витоку секретної інформації під час його перебування за кордоном, фактів необґрунтованої заінтересованості з боку іноземців секретною інформацією, як того вимагає стаття 698 «Порядку».

Крім цього встановлено, що ОСОБА_1 у зв`язку з наявністю допуску та доступу до державної таємниці, взяв на себе письмове «Зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці», форма якого визначена додатком 9 до «Порядку», та був проінформований про відповідальність за порушення законодавства у зазначеній сфері.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення №17/7/1-11396 від 30.09.2024 за ст.124 КУпАП, який підписав правопорушник.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю особи, стосовно якої складені матеріали, яка в судове засідання не з`явилася. Згідно письмової заяви правопорушниці, свою вину визнає в повному обсязі та просить провести судове засідання без її участі.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що особа, будучи повідомленою про дату та час розгляду справи в суді, не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, суд оцінює таку поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що ОСОБА_1 було порушено взяті на себе письмові зобов`язання щодо збереження державної таємниці та не вжито передбачених законодавством заходів, зокрема: п.п.5, 30 ст.116, ст.ст.692, 697, 698 «Порядок-939», отже в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №17/7/1-11396 від 30.09.2024, письмовими поясненнями помічника командира - начальника служби охорони державної таємниці та захисту інформації військової частини НОМЕР_1 , майора ОСОБА_2 , командира 4 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , головного корабельного старшини ОСОБА_1 , зобов`язанням громадянина України ОСОБА_1 у зв`язку з допуском до державної таємниці.

Санкція ч.1 ст.212-2 КУпАП передбачає покарання у вигляді штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин, передбачених ст.ст.34, 35 КУпАП, не встановлено.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне застосувати по відношенню до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Керуючись ст.ст.34, 35, 212-2, 283- 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 510 (п`ятсот десять) гривень в дохід держави.

На підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя: