КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/4877/2024 Головуючий в суді ІІ інстанції: Сушко Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Горлача Романа Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 04 вересня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП « ОСОБА_1 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 721291 від 20 квітня 2024 року - 20 квітня 2024 року о 00 год. 30 хв. в м. Києві, вул. Тургенівська, 45/49, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager Alkotest 7510, результат огляду позитивний - 1, 49‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 04 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп..

Не погоджуючись з вказаною постановою, 12 вересня 2024 року адвокат Горлач Р.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що у протоколі зазначено неіснуючу адресу в частині місця вчинення адміністративного правопорушення, а саме вул. Тургенівська, 45/49 , оскільки такої вулиці ніколи не існувало, натомість існувала вул. Тургенєвська, яку перейменовано у вул. Олександра Кониського.

Крім того, захисник ОСОБА_1 - адвокат Горлач Р.М. вказує, що суд першої інстанції не врахував усні та письмові пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 щодо того, що водій не здійснював керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а лише підвіз до дому свою знайому, з якою в подальшому в машині випивали після тяжкого робочого дня, а так як на вулиці було прохолодно, машина була з вимкненим двигуном, але з включеним стартером для того, щоб працювала система обігріву.

Також доводи апеляційної скарги захисник обгрунтовує тим, що з наявних двох відеозаписів, які долучені до протоколу, не вбачається керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, у прохальній частині апеляційної скарги захисник Горлач Р.М. заявив клопотання про виклик у судове засідання працівників поліції, які приймали участь у огляді та складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , однак вказане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на те, що відсутня необхідність виклику працівника поліції для допиту, оскільки всі обставини адміністративного правопорушення зазначені у протоколі та кореспондуються із відеозаписами нагрудних камер поліцейських, які наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвокат Горлач Р.М. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах адміністративної справи доказах.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 721291 від 20 квітня 2024 року, з якого вбачається, що 20 квітня 2024 року о 00 год. 30 хв. в м. Києві, вул. Тургенівська, 45/49, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager Alkotest 7510, результат огляду позитивний - 1, 49‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

- у результаті тестування на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alkotest 7510 20.04.2024 року о 00 год. 59 хв., результат тестування - 1,49‰, який містить підпис ОСОБА_1 (а.с. 3);

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проведено у зв`язку з виявленням ознак: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, різка зміна забарвлення шкіряного покриву за допомогою Alkotest 7510 ARLM 0284, результат огляду на стан сп`яніння - 1,49‰ позитивний. У акті наявний підпис ОСОБА_1 (а.с. 5);

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.04.2024 року (а.с. 6);

- у рапорті капітана поліції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві від 20.04.2024 року з якого вбачається, що 20.04.2024 року о 00 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. О. Кониського, 45-49, було виявлено заведений автомобіль марки Ауді а3 д.н.з. НОМЕР_1 , в якому сиділи пасажири. З даними громадянами виникла потреба провести профілактичну бесіду, так як перебували в комендантську годину. Під час бесіди від ОСОБА_1 було чутно запах алкоголю та присутні ознаки алкогольного сп`яніння. На місце події було викликано наряд патрульної поліції (а.с. 7);

- на відеозаписах із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які кореспондуються з фактичними обставинами справи та вказують на факт порушення водієм вказаних правил ПДР (а.с. 9).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала та правопорушником - ОСОБА_1 , крім того, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженими судом апеляційної інстанції відеозаписами із нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, на яких відображені події, які відбувалися 20 квітня 2024 року за участю ОСОБА_1 ..

Відеозаписи свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що містяться в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі зазначено неіснуючу адресу в частині місця вчинення адміністративного правопорушення, а саме вул. Тургенівська, 45/49 , оскільки такої вулиці ніколи не існувало, натомість існувала вул. Тургенєвська, яку перейменовано у вул. Олександра Кониського, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки орфографічні помилки чи описки в назві вулиці в протоколі не спростовують вчинення адміністративного правопорушення, не виправдовують дії ОСОБА_1 та носять суто технічний характер і ніяк не впливають на суть звинувачення у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, адже такий підхід був би проявом надмірного формалізму та істотно порушував основні принципи правовладдя, зокрема, невідворотності покарання за скоєне порушення, справедливості.

Крім того, у рапорті капітана поліції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві від 20.04.2024 року зазначено, що 20.04.2024 року о 00 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. О. Кониського, 45-49, було виявлено заведений автомобіль марки Ауді а3 д.н.з. НОМЕР_1 , в якому сиділи пасажири, що також спростовує вказані доводи апеляційної скарги адвоката Горлача Р.М..

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував усні та письмові пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 щодо того, що водій не здійснював керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а лише підвіз до дому свою знайому, з якою в подальшому в машині випивали після тяжкого робочого дня, а так як на вулиці було прохолодно, машина була з вимкненим двигуном, але з включеним стартером для того, щоб працювала система обігріву, суд апеляційної інстанції також відхиляє, оскільки такі доводи апеляційної скарги спростовуютьсяматеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 721291 від 20.04.2024 року, результатами тестування на стан алкогольного сп`яніння, позитивний - 1,49‰, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння із вказаними ознаками та відеозаписами із нагрудних камер патрульних поліції.

Зокрема, із відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 та пасажирка ОСОБА_2 на запитання патрульних поліції, що останні роблять на вулиці у комендантську годину, відповіли, що ОСОБА_1 привіз дівчину додому, на наступне запитання поліцейського, коли саме привіз, ОСОБА_2 відповіла, що приїхали якраз перед зупинкою поліцейськими, приблизно 10-15 хв. тому. Отже, сукупність вище наведених доказів вказує на наявність у діях ОСОБА_1 ознак даного адміністративного правопорушення.

Крім того, з відеозапису не вбачається, що в автомобілі або поруч водія чи свідка були наявні алкогольні напої, які б вони вживали в момент під`їзду поліцейських, як про це стверджував ОСОБА_1 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що з наявних двох відеозаписів, які долучені до протоколу, не вбачається керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом, суд апеляційної інстанції вважає такими, що мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки факт відсутності доказів керування транспортним засобом спростовується спілкуванням патрульних поліції із водієм та пасажиркою автомобіля, що відображено на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських. Крім того, на долучених до протоколу відеозаписах зафіксовано, що автомобіль знаходиться на місці пригоди з працюючим двигуном та увімкненим світлом фар.

Разом з цим, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що факт керування транспортним засобом встановлюється будь-якими фактичними даними, які в розумінні ст. 251 КУпАП є доказами.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 04 вересня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Горлача Романа Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Горлача Романа Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 04 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «24» жовтня 2024 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко