Справа №478/1178/24 пров. №3/478/623/2024
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

24.10.2024 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. за участю секретаря Луговської А.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП України в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Р. Вірменії, громадянина Р. Вірменії, проживаючого по АДРЕСА_1 , фізичної-особи підприємця,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП,

В с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №198623 від 08.09.2024 року вбачається, що 08.09.2024 року о 20 год. 50 хв. ОСОБА_1 перебуваючи біля приміщення магазину «Мінімаркет», який розташований по вул. Миру, 211 в смт. Казанка Миколаївської області, наніс удар по обличчю гр. ОСОБА_2 , який є неповнолітнім, чим вчинив дрібне хуліганство.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.173 КУпАП як дрібне хуліганство.

При судовому розгляді справи ОСОБА_1 винним себе не визнав пояснив, що він є власником магазину «Мінімаркет», який розташований по вул. Миру, 211 в смт. Казанка Миколаївської області. Так, 08.09.2024 року близько 20 год. 50 хв. до нього підійшла продавець магазину та повідомила, що група малолітніх осіб мала намір викрасти пляшку води «Fanta», а саме вона побачила як один із хлопців поклав пляшку до кишені куртки, але коли вона підійшла до них він дістав її із кишені. Після чого, він вийшов із приміщення магазину та чекав зазначених осіб на вулиці біля магазину, коли хлопці вийшли із магазину він підійшов до них та не маючи наміру будь-кого з них образити, запитав у гр. ОСОБА_2 навіщо він це зробив на, що останній почав поводити себе зухвало на, що він не витримавши його поведінки легенько дав стусана, будь-яких тілесних ушкоджень у вигляді ляпасу останньому не наносив, з протоколом не згоден.

При судовому розгляді справи потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 08.09.2024 року близько 20 год. 50 хв. він разом зі своїми товаришами перебував в приміщенні магазину «Мінімаркет», який розташований по вул. Миру, 211 в смт. Казанка Миколаївської області, де мали намір придбати пляшку води «Fanta» та пачку сухариків. Напередодні йому батьками була куплена нова куртка і щоб показати товаришам, які вона має великі кишені він взяв пляшку води «Fanta» та поклав її до кишені, коли до них підійшла продавець він поставив дану пляшку на полицю. Вийшовши з приміщення магазину до них підійшов власник магазину гр. ОСОБА_1 , який почав звинувачувати його у тому, що він викрав пляшку води «Fanta» та повинен за неї розрахуватися на, що він не погодився, у зв`язку з чим останній дав йому ляпасу по обличчю, після чого він зателефонував матері та повідомив про даний факт.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна дія, яка посягає на громадський порядок, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

При цьому такі дії мають вчинятися безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до дестабілізації стану суспільства.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.

Тобто, об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а тож підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №198623 від 08.09.2024 року та пояснення учасників вказують на обставини, які свідчать про те, що дії ОСОБА_1 викликані раптово виниклими неприязними відносинами по відношенню до ОСОБА_2 через неправомірну поведінку останнього, та не були направлені на порушення громадського порядку та спокою громадян. Тобто об`єктом правопорушення був не громадський порядок, здоров`я фізичної особи, об`єктивна сторона виражалася не в діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян, а в діянні, наслідком якого стало нанесення стусана. Суб`єктивна сторона описаного у протоколі правопорушення характеризується умисною виною особи в заподіянні шкоди здоров`ю потерпілої, і бажанні або свідомому припусканні настання такої шкоди, але ніяк не в прагненні порушити громадський порядок.

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення, передбачене тією чи іншою статтею.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах «Гурепка проти України (№2)» від 08 квітня 2010 року, «Лучанінов проти України» від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Особою, що порушила справу, не здобуто доказів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тобто, суд не може самостійно змінювати викладені у протоколі обставини правопорушення, вчинення якого інкримінується особі, а розглядає справу в межах пред`явленого обвинувачення, оскільки, в іншому випадку, буде порушено гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на справедливий суд.

Крім того, слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №198623 від 08.09.2024 року, який неодноразово повертався судом для належного дооформлення, складений ДОП СПД№1 відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП України в Миколаївській області лейтенантом поліції Гривнаком Д.І. без додержання вимог встановлених ч.1 ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ №1376 від 06.11.2015 року, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме усі ознаки об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення такого обов`язкового реквізиту, як «суть адміністративного правопорушення» порушує вимоги ст.256 КУпАП та унеможливлює розгляд такого протоколу по суті.

За наведеного, порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, та не зазначення у протоколі обов`язкового реквізиту - суті адміністративного правопорушення, позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, з`ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, відтак, і наявність події і складу адміністративного правопорушення.

У такому вигляді протокол не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП, які, відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

З огляду на обставини, встановлені під час розгляду справи, прихожу висновку про те, що склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.173 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.276-280, 283-285 КУпАП, суддя

П о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сябренко І.П.