Справа № 734/3825/24 Головуючий у 1 інстанції Бузунко О. А.
Провадження № 33/4823/1027/24
Категорія - ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Кутукова С. О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу представника потерпілої адвоката Кутукова С. О. на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , закрите провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 22 серпня 2024 року о 10 год. 30 хв., ОСОБА_2 за місцем свого проживання АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_1 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме виражався в бік сестри нецензурною лайкою та штовхався, вдарив у плече, що могло завдати шкоди психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що під час розгляду справи в суді факт вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_1 не зайшов свого підтвердження.

В апеляційній скарзі представник потерпілої адвокат Кутуков С. О. просить постанову суду скасувати, ухвалити нову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Мотивує тим, що у матеріалах справи (а. с. 11) наявний фрагмент рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 18.01.2022 у справі №734/3467/20, відповідно у розпорядженні суду малося для врахування під час з`ясування обставин конфлікту рішення суду, згідно якого з ініціативи ОСОБА_2 має місце триваючий конфлікт із сестрою ОСОБА_1 з приводу домоволодіння по АДРЕСА_2 .

Оскільки ОСОБА_1 перейшла цілком законним шляхом більша частка названого домоволодіння 3/4, то ОСОБА_2 і вчиняє з нею конфлікти, бо не погоджується з частками та не бажає сестру допускати до її власності.

Так само, суд не з`ясував навіть із пояснень ОСОБА_2 , чи мали місце наслідки відповідної події 22.08.2024 для учасників, а якщо мали, то які саме і для кого. При цьому негативні наслідки з обмеженням у реалізації цивільних прав власника майна настали саме для ОСОБА_1 вона не змогла потрапити до своєї частини домоволодіння по АДРЕСА_2 через перешкоди з боку ОСОБА_2 та його дружини. Отже, мало місце домашнє насильство по відношенню до ОСОБА_1 , шляхом фізичного впливу і домінування з боку ОСОБА_2 для унеможливлення реалізації цивільних прав та отримання психологічно негативних наслідків.

Під час апеляційного розгляду представник потерпілої адвокат Кутуков С. О. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити з викладених у ній підстав.

Потерпіла ОСОБА_1 на апеляційний розгляд не прибула, перебуває у Німеччині як біженка внаслідок війни.

ОСОБА_2 та його захисник адвокат Лущик О. М. також на апеляційний розгляд не прибули. Подали письмові заперечення на апеляційну скаргу представника потерпілої.

Заслухавши аргументи представника потерпілої, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми.

Відповідно до п. п. 3, 4, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Домашнє насильство передбачає домінування кривдника над постраждалою особою.

З протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що ОСОБА_2 , 22 серпня 2024 року о 10 год. 30 хв., за місцем свого мешкання АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_1 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме виражався в бік сестри нецензурною лайкою та штовхався, вдарив у плече, що могло завдати шкоди психологічному та фізичному здоров`ю, дані дії вчинені вмисно.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Враховуючи наведене, матеріали справи не містять доказів наявності в діях ОСОБА_2 ознак домашнього насильства фізичного та психологічного характеру. З матеріалів справи вбачається, що у даному випадку мав місце побутовий конфлікт, який виник раптово, що вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2 та пояснень, наданих ним в судовому засіданні місцевого суду.

Більш того, потерпіла у справі ОСОБА_1 , яка є власницею більшої частини будинку, в ньому не проживає, виїхала в іншу державу, де знайшла притулок та захист від війни. Конфлікт щодо реального розподілу будинку виник саме через те, що ОСОБА_1 тимчасово повернулася із-за кордону і вирішила самостійно обладнати окремий вихід із будинку.

У рішенні Козелецького районного суду Чернігівської області від 18 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі будинку, який перебуває у спільній частковій власності, копію якого апеляційному суду надав представник потерпілої, зазначено, що роботи з переобладнання будинку, у тому числі обладнання окремого виходу необхідно погодити з місцевими органами влади та спеціалізованими органами, чого зроблено не було, що і стало підставою для конфлікту та виклику поліції.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази того, що ОСОБА_2 вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_1 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника потерпілої адвоката Кутукова С. О. залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2024 року щодо ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець