САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/3125/24
Провадження №3/726/1011/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від УПП в Чернівецькій області ДПП НП України щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Згідно скерованого на розгляд Садгірського районного суду м. Чернівці протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 982732 від 05 вересня 2024 року, складеного щодо ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, останній 05.09.2024 о 07:21 в м. Чернівці вул. Карпатська, 25, вчинив злісну непокору законному розпорядженню працівника поліції ст. лейтенанта поліції Джуряка І.Д., сказану неодноразово, передбачену ст. 37 та ст. 32 Закону України «Про національну поліцію», при цьому здійснював це у зухвалій формі, а саме, що виразилося у погрозах та намаганнях завдати тілесні ушкодження.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, надано можливість надати пояснення по суті справи та реалізувати його право на захист та участь у розгляді справи, шляхом належного повідомлення про розгляд справи. Жодних клопотань про поважність неявки до суду чи про відкладення розгляду справи не надходило.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та зібрані у ній докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Згідно із вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення, полягає зокрема у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Права працівника поліції встановлено Законом України «Про національну поліцію», який, зокрема встановлює право працівника поліції вимагати від громадян і службових осіб, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень поліції, виносити на місці усне попередження особам, які допустили малозначні адміністративні порушення, а в разі невиконання зазначених вимог застосовувати передбачені цим Законом заходи примусу, а також інші права в межах його компетенції.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом правопорушення може бути особа, яка досягла 16 років.

Крім того, статтею 36 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський уповноважений вимагати від особи (осіб) залишити визначене місце на певний строк або заборонити чи обмежити особам доступ до визначеної території або об`єктів, якщо це необхідно для забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони життя і здоров`я людей, для збереження та фіксації слідів правопорушення.. Поліцейський може обмежувати або забороняти рух транспорту і пішоходів на окремих ділянках вулиць і автомобільних доріг у разі затримання осіб відповідно до закону, під час аварій, інших надзвичайних ситуацій, якщо це необхідно для забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони життя і здоров`я людей.

Статтею 32 Закону України «Про національну поліцію» передбачено випадки коли поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення тих же дій щодо члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Слово «непокора», як зазначає законодавець, означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги чи розпорядження.

Також, дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського. Вимоги поліцейського та їх розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

Так на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП до матеріалів справи окрім протоколу долучено протокол про адміністративне затримання № 057399 від 05.09.2024 (а.с.3), однак такий протокол лише фіксує факт затримання особи для складання матеріалів та припинення правопорушення та не є доказом вини у вчиненому правопорушенні.

Крім того, слід зауважити і те, що такий протокол свідчить про те, що ОСОБА_1 було затримано 05.09.2024 о 07:02 у зв`язку із вчиненням адміністративних правопорушень, передбачених ст. 126, та ст. 124 КУпАП та з метою їх припинення та звільнено о 08:52.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП вказано про чинення правопорушення о 07:21, тобто у момент перебуванні під час затримання.

Долучені до матеріалів справи пояснення ОСОБА_2 щодо обставин вчиненого правопорушення та перевірки особи ОСОБА_1 (а.с.4) не можуть бути взяті до уваги, оскільки цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. Саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Однак працівник поліції не може бути визначений як нейтральна особа, адже саме із ним відбувалося спілкування та матеріали справи складені виключно в залежності від його сприйняття обставин, що мали місце.

Також до матеріалів справи долучено відео із боді камери поліцейського № 476065 на якому зафіксовано обставини з 07:27 05.09.2024 після затримання ОСОБА_1 та його перебування у спец засобах у патрульному авто, однак такий відеозапис не фіксує обставин висловлених законних вимог поліцейських чи їх недотримання ОСОБА_1 , а лише порядок складання матеріалів, зокрема за ст. 185 КУпАП.

Більше того, у ході зафіксованої розмови поліцейський вказує про невиконання його законних вимог, однак ОСОБА_1 не погоджується із цим та вказує про те, що жодних доказів його неправомірних дій немає.

Таким чином, надаючи оцінку усім доказам у справі, не встановлено у чому саме полягала законна вимога поліцейського, порядок її висловлення та у чому саме полягало невиконання вимоги поліцейського ОСОБА_1

Долучений відеозапис не підтверджує висловленої у встановленому законом порядку вимоги поліцейського, що мала бути виконана особою, а також неправомірних дій ОСОБА_1 .

При цьому слід зауважити, що вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - та такі мають бути законодавчо обґрунтовані, що не було встановлено в даному конкретному випадку.

При цьому суддя звертає увагу, що злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від інших неправомірних дій, вчинених щодо працівника поліції, які підлягають іншій правовій кваліфікації.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не допускається.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Так, в даному конкретному випадку не здобуто належних та допустимих доказів вчинення неправомірних дій ОСОБА_1 , які б охоплювалися складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

За таких обставин приходжу до висновку про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП слід закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.62 Конституції України, п.1 ст.247, ст.ст. 7, 173, 251, 254, 280, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 185 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

СуддяС. А. Асташев