Справа № 461/4648/24 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/1458/24 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю представника Львівської митниці Держмитслужби України Раделицької Світлани Петрівни, особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Слободянюка Андрія Ігоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника адвоката Слободянюка Андрія Ігоровича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2024 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 70 % вартості товару в сумі, що становить 31921,78 грн., без конфіскації товарів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до постанови, 01.07.2022 о 04 год 08 хв через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці під керуванням громадянина ОСОБА_1 ввезено транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN», модель «VW PKW КОМВІ», тимчасовий реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 з наданням митному органу як підставу для його ввезення наступних документів: закордонний паспорт НОМЕР_3 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_4 , N-S-1-099/19-00142, N-S-1-180/22-00124, лист звернення військової частини НОМЕР_5 від 24.06.2022 №592, декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, в яких зазначено одержувачем військова частина НОМЕР_5 . Листом Держмитслужби України від 28.02.2024 року №20/20-02-01/7.4/205 «Про проведення перевірок» Львівську митницю повідомлено про не підтвердження фактів отримання товарів гуманітарної допомоги, отримувачем яких є військова частина НОМЕР_5 . На виконання листа Львівською митницею скеровано запит на ім`я командира військової частини НОМЕР_6 від 05.03.2024 року №20-03/20-03/8.2/6650 щодо підтвердження факту надання військовою частиною НОМЕР_6 та підпорядкованих частин листів-прохань, звернень та інших документів щодо ввезення на їх адресу транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN», модель «VW PKW КОМВІ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Відповідно до листа військової частини НОМЕР_6 від 12.04.2024 №1352/3890 (вх. митниці 42692/8.9-20 від 18.04.24) Львівську митницю проінформовано, що листи-прохання, звернення та інші документи щодо ввезення на їх адресу та підпорядковані частини транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN», модель «VW PKW КОМВІ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 не видавались. Отже, громадянином ОСОБА_1 було ввезено вказаний транспортний засіб «VOLKSWAGEN» на митну територію України в якості гуманітарної допомоги для потреб військової частини НОМЕР_5 , якій в подальшому не був переданий та подав до митного контролю документи, що містять неправдиві відомості щодо одержувача гуманітарної допомоги. Загальна вартість транспортного засобу відповідно до службової записки від 24.04.2024 року становить 45602,55 грн. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною 1 статті 483 МК України.

На вказану постанову захисник адвокат Слободянюк А.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду міста Львова від 27 червня 2024 року, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що розгляд справи у суді першої інстанції був проведений за відсутності ОСОБА_1 , судові повістки такому не надсилалися, оскаржувана постанова не направлялася на адресу ОСОБА_1 , про наявність постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2024 року ОСОБА_1 стало відомо лише 23.09.2024, відтак вважає такий пропущено з поважних причин.

Зауважує, що відсутні докази на підтвердження того, що подані ОСОБА_1 до митного органу декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою та лист військової частини НОМЕР_5 від 24.06.2022 містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Стверджує, що ОСОБА_1 ввіз на територію України транспортний засіб автомобіль марки «VOLKSWAGEN VW PKW КОМВІ WV2ZZZ70ZPH016431» саме як гуманітарну допомогу для потреб Збройних Сил України та виступив саме перевізником, водієм, у діях останнього відсутній склад порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Заслухавши виступ захисника адвоката Слободянюка А.І., пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримання доводів поданої апеляційної скарги, думку представника Львівської митниці Держмитслужби України Раделицької С.П., яка заперечила проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч. 1 ст. 486 МК).

Крім того, згідно зі ст. 489 МК посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Згідно із вимогами ст. 487 МК, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 486 МК, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Частиною 1 статті 458 МК передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 489 МК при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином виконав вказані вимоги закону, його висновки є обґрунтованими і з правильним застосуванням норм матеріального закону, з огляду на наступне.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, підтверджується зібраними та перевіреними у суді першої інстанції доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил № 0597/20900/24 від 21.05.2024 року; копією декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, поданою ОСОБА_1 ; листом Державної митної служби України від 28.02.2024, листом Львівської митниці № 20-03/20-03/8.2/6650 від 05.03.2024; листом військової частини № НОМЕР_7 від 12.04.2024, доповідною запискою, службовою запискою, та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Вищенаведені докази доводять факт вчинення правопорушення, є належними та допустимими, зокрема, з них вбачається факт вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом поданням митному органу, як підстави для його переміщення, документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Протокол про порушення митних правил відповідає вимогам ст. 494 МК України щодо його змісту.

Диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений національним законодавством порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною вказаного адміністративного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю, серед іншого, це їх переміщення через митний кордон з поданням до митного органу України як підстави для переміщення предметів підроблених документів або таких, що одержані незаконним шляхом, містять неправдиві дані чи є підставою для переміщення інших предметів.

Суб`єктивна сторона, враховуючи приписи ч. 1 ст. 458 МК України, передбачає наявність умислу чи необережності. При цьому, для кваліфікації дій за ст. 483 МКУ не мають значення мотив і мета їх учинення, а також те, чи настали від цього шкідливі наслідки.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 01.07.2022 о 04 год 08 хв через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці під керуванням громадянина ОСОБА_1 ввезено транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN», модель «VW PKW КОМВІ», тимчасовий реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 з наданням митному органу як підставу для його ввезення наступних документів: закордонний паспорт НОМЕР_3 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_4 , N-S-1-099/19-00142, N-S-1-180/22-00124, лист звернення військової частини НОМЕР_5 від 24.06.2022 №592, декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, в яких зазначено одержувачем військова частина НОМЕР_5 .

Листом Держмитслужби України від 28.02.2024 року № 20/20-02-01/7.4/205 «Про проведення перевірок» Львівську митницю повідомлено про не підтвердження фактів отримання товарів гуманітарної допомоги, отримувачем яких є військова частина НОМЕР_5 .

На виконання листа Львівською митницею скеровано запит на ім`я командира військової частини НОМЕР_6 від 05.03.2024 року №20-03/20-03/8.2/6650 щодо підтвердження факту надання військовою частиною НОМЕР_6 та підпорядкованих частин листів-прохань, звернень та інших документів щодо ввезення на їх адресу транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN», модель «VW PKW КОМВІ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Відповідно до листа військової частини НОМЕР_6 від 12.04.2024 №1352/3890 (вх. митниці 42692/8.9-20 від 18.04.24) Львівську митницю проінформовано, що листи-прохання, звернення та інші документи щодо ввезення на їх адресу та підпорядковані частини транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN», модель «VW PKW КОМВІ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 не видавались.

Вказані обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки останній подав митному органу документи, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару, з огляду на той факт, що військовою частиною НОМЕР_5 , яка була отримувачем гуманітарної допомоги, не підтверджено отримання вказаної гуманітарної допомоги.

Відтак, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Апеляційний суд погоджується з висновком судді першої інстанції, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними, та такі є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні митного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а саме останній вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом надана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

При цьому, посилання апелянта на неповноту дослідження усіх доказів, незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови зводяться до його незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Щодо доводів захисника про порушення прав ОСОБА_1 у зв`язку з проведенням розгляду справи судом першої інстанції у їх відсутності, то слід зазначити, що право ОСОБА_1 на участь у розгляді справи було поновлено судом апеляційної інстанції, розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено за участі захисника ОСОБА_2 та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Однак наведені захисником ОСОБА_2 і особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , доводи та аргументи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Тому підстав для скасування постанови Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови судді першої інстанції, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя місцевого суду врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника та застосував таке згідно з вимогами ст. 33 КУпАП у межах санкції ч. 1 ст. 483 МК України, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

За таких обставин, апеляційний суд визнає подану апеляційну скаргу необґрунтованою, та не вбачає підстав для скасування постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та закриття провадження у даній справі.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, й підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити захиснику адвокату Слободянюку Андрію Ігоровичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Слободянюка Андрія Ігоровича залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук