ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1412/24

Провадження № 3/568/695/24

14 жовтня 2024 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Делалова О.М, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, жителя АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 111198 від 12.08.2024, ОСОБА_1 , 12.08.2024 р. о 15 год.31 хв. на автодорозі М 06 «Київ Чоп» 423 км. керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкоаольного сп"яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alcotest 7510» Drager,що підтверджується тестом № 418 від 12.08.2024 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 А ПДР України, скоївши правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`вився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Подав до суду заву про відкладення судового засідання на невизначений час, оскільки він перебуває на службі у складі Збройних сил України та не може прибути у судове засідання.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності особи, суд враховує практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, поведінку особи (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів.

Судом при розгляді даної справи також враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Основною умовою відкладення розгляду справи є - не відсутність у судовому засіданні сторони по справі, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи той факт, що останній був достовірно обізнаний про розгляд справи в суді, а також те, що судом були вжиті всі можливі засоби повідомлення останнього про розгляд справи, суд вважає, що його неявка на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення від участі в судових засіданнях з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту та з метою затягування розгляду справи і неможливості прийняти рішення у строк, встановлений ст.38 КУпАП, тому суд не вбачає підстав відкладати розгляд справи, оскільки правопорушник за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень, заперечень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколів про адміністративне правопорушення.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає вину ОСОБА_1 повністю доведеною, виходячи з наступного.

Згідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , 12.08.2024 р. о 15 год.31 хв. на автодорозі М 06 «Київ Чоп» 423 км. керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alcotest 7510» Drager,що підтверджується тестом № 418 від 12.08.2024 року, чим порушив п. 2.9 А ПДР України.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Цією ж постановою Пленуму визначено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі, органом, що його склав, було додано чек «Alcotest 7510» Drager, тест № 418, відповідно до якого ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного спяніння, результат 2,03 проміле (а.с. 4).

З Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Огляд було проведено за допомогою газоаналізатора Drager «Alcotest 7510» Drager, який є позитивним результат 2,03 проміле (а.с. 5).

Згідно вимог ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника поліції.

Як вбачається з матеріалів справи, в момент події, ОСОБА_1 не відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння шляхом продуття алкотестеру на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення, ознайомившись з його результатом, під підпис погодився з ним, тобто фактично визнав допущені ним порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР.

Заяв чи пропозицій пройти медичний огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, чи надання біологічного ресурсу для проведення дослідження, що підтверджувало б не перебування правопорушника в стані алкогольного сп`яніння, від ОСОБА_1 в момент складання протоколу, а також впродовж визначеного законодавством проміжку часу, не надходило.

Оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 порушення п.2.9А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії останнього судом кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування особи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення накладається в межах, установлених цим Кодексом. При накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При розгляді справи суд враховує характер вчиненого правопорушення, а саме вчинення правопорушення на транспорті, що за своєю природою носить досить високий рівень суспільної небезпеки, так як транспорт є підвищеним джерелом небезпеки; особу ОСОБА_1 який до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху притягується вперше та з урахуванням того, що альтернативних стягнень відповідною статтею не передбачено, суд дійшов висновку про необхідність накладення стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.40-1, 130 ч.1, 283, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) на р/р UA0017001, код ЄДРПОУ - 38012494, ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300, Банк отримувача Казначейство України, Код класифікації доходів бюджету 21081300 з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, штраф підлягає стягненню із правопорушника у примусовому порядку у подвійному розмірі, відповідно до ст.308 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на р/р UA0017413, ГУК у Рівн.обл /отг Радивилів /22030101, (код за ЄДРПОУ) 38012494, Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя О.М. Делалова