Номер провадження 3/523/5858/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2024 р. м. Одеса

суддя Суворовського районного суду м. Одеси Позняк В.С., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого оператором, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

15.08.2024 року о 23.58 годині, водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Добровольського, 82а в м. Одесі, керував електросамокатом 203005, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роти, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився, тим самим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху".

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, 15.08.2024 року о 23.55 год. він повертався додому з магазину «АТБ» по вул. Марсельська, в м. Одесі, зупинившись перед регульованим пішохідним переходом, дивився в телефон, як біля нього зупинилась патрульна машина, підійшли поліцейський, які стали вимагать пред`явлення документів та проведення огляду речей без жодних підстав. Поруч зі мною, на зупинці стояв електросамокат, але він на ньому не їхав. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння не відмовлявся, працівники поліції не надали часу для прийняття рішення.

У судовому засіданні захисник Луценко О. А. зазначила, що в матеріалів справи відсутні відомості щодо того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, однак ОСОБА_2 притягується за ст. 130 ч.1 КУпАП керування та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а обєктивна сторона даного правопорушення полягає саме в керуванні в результаті, чого просила закрити справу відносно ОСОБА_2 за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Дослідивши пояснення ОСОБА_2 надані до суду, якими він повністю заперечував факт порушення ним правил дорожнього руху, судом було досліджено матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , а саме:

-Протокол серії ЕПР1 № 112687 від 16.08.2024 року, згідно якого ОСОБА_2 рухаючись по вул. Добровольського, 82а в м. Одесі, керував електросамокатом 203005, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роти, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився. Письмових пояснень, під час складання протоколу, по суті порушення в проколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не надав (а.с.2).

- Відеозапис долучений до матеріалів справи з ПВР №471527,470618 (а.с.4)

У судовому засіданні було досліджено диск з ПВР 471527, на якому зафіксовано (00.43 хв.), що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції повідомляє, що він їде до дому, та до комендантської години залишилось пару хвилин, і він як раз встигає доїхати з магазину до дому, тобто, на відеозапису ОСОБА_1 не заперечував факт керування електросамокатом. При пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку. На відеозаписі ОСОБА_1 не заперечував факт керування, проте оскільки факт керування підтверджується сукупністю доказів у взаємозв`язку між собою, суд вважає, що поведінка ОСОБА_1 , направлена на ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння

Будь-яких доказів на спростування своєї вини у скоєному правопорушенні ОСОБА_1 та його захисник суду не надав.

Обов`язок щодо доведення вказаних обставин покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебирає на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз матеріалів справи відносно ОСОБА_1 дають суду підстави вважати, що докази, долучені до протоколу та досліджені у судовому засіданні, містять фактичні дані, на основі яких можливо встановити наявність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що докази, надані Управлінням патрульної поліції в Одеській області не спростовані, а докази на підтвердження невинуватості ОСОБА_1 та його захисником не надані.

Твердження ОСОБА_1 , про те, що він 15.08.2024 року не керував електросамокатом, а лише знаходився біля нього, не знайшли свого підтвердження доказами, дане пояснення суд сприймає як версію, що виникла вже після складання відносно нього протоколу, як самозахист та як спробу уникнути притягнення до адміністративної відповідальності, адже під час спілкування с працівниками поліції та в письмових поясненнях ОСОБА_1 обставину, що він не керував транспортним засобом не зазначив.

Суд не бере до уваги, доводи захисника, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки це спростовуються сукупністю матеріалів справи у їх взаємозв`язку, а саме дослідженим відеозаписом, протоколом про адміністративне правопорушення за підписом працівників поліції.

До протоколу про адміністративне правопорушення пояснень або зауважень ОСОБА_1 не надав.

Досліджені у судовому засіданні відеозаписи містять повну інформацію щодо фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення та не викликає будь-яких сумнівів у своїй достовірності, тому наявність двох свідків для складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 266 КУаАП не є обов`язковим.

ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.2.5 правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ст.130 КпАП України передбачає притягнення водія до адміністративної відповідальності як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння так і за відмову особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, відповідно до положень ст. 130 КУпАП, встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа вважає, що не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від мотивів відмови складає склад правопорушення ст.130 КУпАП та є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

При оцінювані наявних за справою доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи достатньо доказів, які встановлюють наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та провину ОСОБА_1 у його вчиненні.

Постанова судді згідно ст.283КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд вбачає у діях ОСОБА_1 склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме « відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 112687 від 15.08.2024 року, відеозапис ПВР № 471527, 470618, (00.43 хв.), вислухавши пояснення ОСОБА_1 , суд встановив, що викладене ІПП у протоколі по суті порушення відповідає фактичним обставинам та підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КпАП України.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення до ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до порушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст.130КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.ст. 40-1 та ст. 283 КУпАП та ст.9 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн. із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 27, 38, 40-1, 130 ч.1, 213, 251, 283, 284 ч.1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також із стягненням судового збору у розмірі 605,60 гривень, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.С. Позняк