Справа № 583/4610/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2024 року

Охтирський міськрайонний суд в складі судді Савєльєвої А.І., за участю секретаря Доценко Т.Г., особи яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянув матеріали, що надійшли від Охтирського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.09.2024 водій ОСОБА_1 , 08.09.2024 о 17:03 на АД Т1705 смт. Кириківка м. Охтирка 7 кілометр керував автомобілем Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 чи медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 08.09.2024 їхав разом з ОСОБА_2 , але сидів на пасажирському місці, підійшли працівники поліції і почали складати протокол про те, що я відмовився від проходження на стан алкогольного сп`яніння, ніякого приладу не надавали, я повідомив що я не їхав.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 08.09.2024 року десь о 17 годині він їхав в смт. Кириківка в напрямку Охтирка дігнали працівники поліції, він зупинився, керував автомобілем Мерседес, ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидінні, але працівники підійшли до ОСОБА_1 і почали складати протокол, але працівникам поліції він наголошував, що саме він керував даним транспортним засобом, незважаючи на моє звернення працівники поліції склали протокол стосовно ОСОБА_1 , за відмову пройти огляд на стан сп`яніння. Причина зупинки автомобіля під його керуванням безпідставна.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП протокол є єдиним документом, у якому зазначається суть правопорушення, тобто це є фактично те обвинувачення, яке висунуто особі від імені держави відповідним державним службовцем.

Відповідно до ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до підпункту а пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови № 14 ПВСУ від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами) слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 за № 1103 (із змінами) та у суворій відповідності до норм ст. 266 КУпАП.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

При цьому, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій при проведенні огляду на стан сп`яніння та оформлення його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.

Порушення поліцейським Інструкції та Порядку при здійсненні огляду, направлення на огляд та оформлення його результатів, в тому числі оформлення відмови від проходження огляду - тягне за собою визнання недійсними результату огляду та порушення порядку складення протоколу.

Зазначеними вище положеннями нормативних актів передбачено обов`язок проходження огляду на стан сп`яніння саме водіїв транспортних засобів, тобто тих осіб, які на час зупинення керували транспортними засобами, а також тих, щодо яких наявні докази такого керування безпосередньо перед пред`явленням працівниками поліції вимоги про проходження такого огляду. Тобто факт керування особою транспортним засобом підлягає доказуванню як обставина, яка свідчить про наявність складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження вчинення адміністративного правопорушення надані:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 125454 від 08.09.2024;

- направлення на огляд до закладу охорони здоров`я водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 08.09.2024 в графі з відміткою огляд не проводився зазначено відмовився;

- рапортом працівника поліції про внесення до ЄО за № 13320 від 08.09.2024 про те, що було зупинено тз марки Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 в смт.Кириківка під керуванням гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння;

- інформацією про пошук посвідчення водія ГСЦ на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має посвідчення водія НОМЕР_2 ;

- відеозапис на диску.

Суд звертає увагу, що такий відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, є доказом, котрий може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України, якщо ним зафіксовано обставини зупинки транспортного засобу, про що констатовано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 у справі № 678/991/17, адміністративне провадження № К/9901/6128/18.

При цьому, суд зазначає, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що долучений до протоколу та був переглянутий у судовому засіданні, не містить фіксації тієї обставини, що саме ОСОБА_1 рухаючись на зазначеному автомобілі знаходився за кермом даного автомобіля, видно як з автомобіля зі сторони водійського місця виходить зовсім інша особа, яка пояснювала працівникам поліції, що саме він керував автомобілем, а ОСОБА_1 знаходився в цей час на пасажирському сидінні. Даний факт підтверджено в судовому засіданні самою особою, яка притягається до адміністративної відповідальності так і поясненнями свідка ОСОБА_2 який керував автомобілем і знаходився за кермом автомобіля, і при зупинці працівниками поліції він зауважив, що за кермом знаходився саме він. Але працівники поліції незважаючи на його пояснення запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, саме ОСОБА_1 , на його пропозицію щоб саме він пройшов освідування як водія, який в той час керував тз Мерседес не відреагували.

З протоколу серії ЕПР1 № 125454 від 08.09.2024 видно, що в розділі 14 в поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення: зазначено ОСОБА_1 про те, що 08.10.2024 він сидів на пасажирському сидінні до його підійшов працівник поліції він сказав, що не керував автомобілем, а керував його зять ОСОБА_2 .

Таким чином додані до протоколу про адміністративне правопорушення направлення до медзакладу суд визнає неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки належним чином не направлено особу до закладу охорони здоров`я про проведення огляду на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку, хоча до матеріалів справи таке направлення долучається.

Також з відеозапису видно, що інспектор викладає нагрудну камеру в інший напрямок де в цей час проводиться бесіда з іншою особою про реєстрацію правопорушення працівником поліції та відеозапис переривається декілька файлів взагалі не відкриваються з відео фіксації. Вбачається, що відеозйомка не безперервна, що є порушенням пункту 2 глави 3 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозйомки, засобів фото і кінозйомки, відеозапису» затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026 включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків, або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення.Також працівником поліції не зазначено, що було причиною зупинки даного транспортного засобу.

Вдповідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплені положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Вищезазначені недоліки, допущені при оформленні матеріалів та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ставлять під сумнів законність проведених поліцейським процесуальних дій, що позбавляє суд можливості об`єктивно перевірити обставини, пов`язані з виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, за відсутності будь-яких інших доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України №39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18.01.1978 у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25). Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23- рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 221, 283 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя А.І.Савєльєва