Справа № 646/3976/24
Провадження № 3/646/2084/2024
П О С Т А Н О В А

іменем України

07.10.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі судді Глоби М.М., за участю осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ілівка Бєлгородської області РФ, громадянки України, не одруженої, освіта вища, працюючої ТОВ СП № 2017 фінансовим директором, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Пархомівка Краснокутського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, освіта професійна-технічна, військовослужбовця, інваліда 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

07.04.2024 року о 14 год. 30 хв., ОСОБА_2 керуючи в районі домоволодіння № 26 А по вул. Червоношкільна набережна в м. Харкові, транспортним засобом - автомобілем марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не дотрималась безпечного інтервалу, скоїла зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки «Honda Civic », реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , чим порушила вимоги п. 13.1 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі пошкодження не отримали.

Дії ОСОБА_2 , кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 898009 від 07.04.2024 року, 07.04.2024 року о 14 год. 30 хв., ОСОБА_1 керуючи в районі домоволодіння № 26 А по вул. Червоношкільна набережна в м. Харкові, транспортним засобом - автомобілем марки «Honda Civic », реєстраційний номер НОМЕР_1 , не дотримався безпечного інтервалу, скоїв зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі пошкодження не отримали.

Дії ОСОБА_1 , кваліфіковані органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 під час судового розгляду вину у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі, не визнав та пояснив, що він 07.04.2024 року о 14 год. 30 хв., керуючи в районі домоволодіння № 26 А по вул. Червоношкільна набережна в м. Харкові, транспортним засобом - автомобілем марки «Honda Civic », реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по головній дорозі, перетинаючи перехрестя на якому не працював світлофор, зіткнувся з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 , яка перетинаючи перехрестя перед початком руху, не переконавши, що це буде безпечним виїхала на головну дорогу та зіткнулась з його автомобілем. Внаслідок ДТП автомобіль отримав пошкодження, а саме в задній частині бампера. Вважає, що ОСОБА_2 проявила неуважність до дорожньої обстановки та не надала йому дорогу.

ОСОБА_2 під час судового розгляду свою провину у скоєному не визнала, зазначивши, що перед тим, як перетинати перехрестя, на якому не працював світлофор, вона зупинилась перед світлофором та перед початком руху, переконавши, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почала рухатись далі, повертаючи ліворуч на перехресті вона відчула удар в передній бампер автомобілю. Вважає що, ОСОБА_1 їхав зі швидкості та не дотримався безпечного інтервалу, у зв`язку з чим відбулось зіткнення автомобілів.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення та наявні в ній докази, приходить до наступного.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 898008 від 07.04.2024 року, 07.04.2024 року о 14 год. 30 хв., ОСОБА_2 керуючи в районі домоволодіння № 26 А по вул. Червоношкільна набережна в м. Харкові, транспортним засобом - автомобілем марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не дотрималась безпечного інтервалу, скоїла зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки «Honda Civic », реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , чим порушила вимоги п. 13.1 ПДР України (а.с. 1), а також згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 898009 від 07.04.2024 року від 07.04.2024 року, 07.04.2024 року о 14 год. 30 хв., ОСОБА_1 керуючи в районі домоволодіння № 26 А по вул. Червоношкільна набережна в м. Харкові, транспортним засобом - автомобілем марки «Honda Civic », реєстраційний номер НОМЕР_1 , не дотримався безпечного інтервалу, скоїв зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України (а.с. 2).

Протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Як вбачається зі змісту протоколів, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 були роз`яснені їх права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП та роз`яснені положення ст. 63 Конституції України.

На схемі місця ДТП, зафіксовані обставини зіткнення 07.04.2024 року транспортних засобів автомобіля марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та «Honda Civic », реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 (а.с. 3).

Вказана схема складена за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п. 13.1 ПДР України).

За порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Отже, аналізуючи обставини справи, схему місця ДТП, опис характеру і локалізації ушкоджень автомобілів, а також враховуючи, що транспортний засіб автомобіль марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 рухався позаду транспортного засобу автомобіля марки «Honda Civic », реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , вказані транспортні засоби рухались в одному напрямку руху, суд приходить до висновку, що їх зіткнення відбулось саме через не дотримання водієм транспортного засобу автомобіля марки Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 безпечної дистанції та безпечного інтервалу, а саме порушення п. 13.1 ПДР України.

Тобто суд вважає, що в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП були невідповідності дій водія транспортного засобу автомобіля марки Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 вимогам п. 13.1 ПДР України.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 оскаржували заходи забезпечення провадження у справі про адміністративні правопорушення.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»), суд враховує наявність узгоджених між собою, належних та допустимих доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_2 порушення п. 13.1 ПДР України.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, ст. 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин виявленого порушення в діях ОСОБА_2 міститься порушення п. 13.1 ПДР України.

А також враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Авшар проти Туреччини»), суд враховує наявність узгоджених між собою, належних та допустимих доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо накладення стягнення на ОСОБА_2 , суд керується таким.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушень, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини (п. 137 Рішення від 09.01.2013 року у справі «Олександр Волков проти України», заява № 21722/11) закріплення строків давності слугує задля забезпечення юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від незаявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення терміну триваючого правопорушення. В той же час, від правильного визначення моменту, коли правопорушення вважається вчиненим та виявленим залежить можливість притягнення до адміністративної відповідальності.

Триваючим адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), які припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності».

Така ж сама правова позиція викладена у постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року у п. 6 якої роз`яснено, що при перевірці додержання органом (посадовою особою) встановленого ст. 38 КУпАП строку застосування адміністративного стягнення судам слід мати на увазі, що при правопорушеннях, які тривають (самоправне зайняття жилого приміщення - ст. 151 КУпАП, порушення або невиконання встановлених правил пожежної безпеки - ст. 175 КУпАП, невиконання обов`язків по вихованню і навчанню дітей - ст. 184 КУпАП та ін.), зазначений строк обчислюється з дня виявлення правопорушення.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Порушення правил дорожнього руху не є триваючим правопорушенням, а застосування адміністративного стягнення поза межами тримісячного строку з дня його вчинення, є неправомірним.

Згідно з вимогами п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених у статті 38 КУпАП.

Як встановлено під час судового розгляду, ОСОБА_2 вчинили порушення 07.04.2024 року, а тому, згідно з вимогами п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених у ст. 38 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

На необхідності застосування принципу презумпції невинуватості в справах про адміністративні правопорушення наголосив і Верховний Суд в п. 39 Постанови від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, зазначивши, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання таких доказів покладено на осіб, уповноважених на складення протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, суд враховує, що працівник поліції, який склав протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не був очевидцем виникнення події ДТП.

За таких обставин суд, розглядаючи справу на підставі наявних доказів, приходить до висновку щодо недоведеності поза розумним сумнівом факту порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням події ДТП.

Виниклі сумніви щодо порушення ОСОБА_1 ПДР України, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням ДТП, суд керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження в справі про адміністративні правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-38, 124, 247, 276, 279, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрити, у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Суддя