Справа № 138/3212/24
Провадження №:3/138/1226/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Савкова І.М., за участю секретаря Цибульської Т.І., захисника-адвоката Гандзьошина М.В., в режимі відеоконференцїї зХмельницького міськрайонного суду Хмельницької області,розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Груша Любешівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , ном.тел. НОМЕР_4 ,-

за ч.1 ст. 185-10, ч.1 ст.204-1КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2024 о 00 год. 30 хв., біля залізничної станції «Вендичани» на напрямку н.п. Немія (Україна)-н.п. Волчинець (Республіка Молдова) в районі прикордонного знаку №0124 громадянин України ОСОБА_1 , здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України, під час виконання ним службових обов`язків пов`язаних з охороною державного кордону, а саме на неодноразову повторену законну вимогу прикордонного наряду «ГрР» пред`явити документи, що посвідчують особу, громадянин ОСОБА_1 відповів відмовою та нецензурно образивши прикордонника намагався втекти, на вимогу зупинитись ОСОБА_1 не відреагував, чим порушив вимоги ч.2 ст.23 ЗУ «Про державну прикордонну службу України».

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч.2 ст.23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185-10 КУпАП - злісна непокора законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону.

Крім того, до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №254593 відносно ОСОБА_1 , згідно якого, 11.10.2024 о 00 год. 30 хв. під час перевірки залізничної станції «Вендичани» на напрямку н.п. Немія (Україна)-н.п. Волчинець (Республіка Молдова) в районі прикордонного знаку №0124, виявлено ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України вплав через річку Дністер поза встановленими пунктами пропуску, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.204-1, ч.2 ст.185-10 КУпАП не визнав. Пояснив, що він не мав наміру перетинати кордон, його туристичний маршрут мав проходити паралельно до кордону аж до с.Буша (історично-культурного центра де зв`язані різні культури від язичників до раннього християнства. Залізнична станція «Вендичани», це не була прикордонна смуга 5 км, дана станція знаходиться більше як за 20 км від кордону. Зазначив, що не мав при собі паспорта для виїзду закордон, іноземної валюти, не користувався картами google для проходження туристичних маршрутів та не мав спорядження для перепливання р. Дністер у холодну пору року. Повідомив, що військовослужбовці затримали ОСОБА_1 одразу після того, як він зійшов із потяга, наносили тілесні ушкодження, неодноразово погрожували, після чого відвезли до військової частини. Пояснив, що при ньому склали адміністративний протокол за ст.204 КУпАП, з яким не ознайомили, всі інші протоколи складалися без нього. ОСОБА_1 пояснював, що мети перетинати кордон у нього не було, приїхав з метою туризму. Підтвердив, що на вимогу військовослужбовця пред`явити документи, що посвідчують особу, не пред`явив, оскільки паспорта для виїзду за кордон не мав при собі, крім того особи не пред`явили службове посвідчення та не приставились. Брутальною лайкою не виражався та не штовхався.

Свідок ОСОБА_2 -офіцер відділу організації прикордонної служби штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 , дав покази, що був очевидцем події. В ніч з 10.10.2024 на 11.10.2024 виконуючи обов`язки в прикордонному наряді «Група реагування» від прикордонного оперативно-розшукового відділу надійшла інформація про те, що під час перевірки залізничної станції «Вендичани» на напрямку Немія (Україна) - Волчинець (Республіка Молдова) в районі прикордонного знаку №0124 виявлено 1 громадянина України, який здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску. Прибувши на залізничну станцію виявили громадянина, який приставився ОСОБА_1 , останній не міг повідомити мету приїзду. Під час огляду рюкзака, було виявлено речі, які могли свідчити про намір перетину державного кордону (поліетиленові водонепронекні пакети, нові речі). Особа яка притягається до адміністративної відповідальності підтвердив, що рухався в бік державного кордону, не міг пояснити, що має робити, де має ночувати. При огляді телефону було виявлено маршрути відмічені на Google Maps, які ведуть до Республіки Молдова. На неодноразову вимогу пред`явити документи, які посвідчують особу, ОСОБА_1 повідомив, що документів не має, вів себе агресивно, виражався брутальною лайкою, штовхався та намагався втекти. Підтвердив, що військовослужбовці були у форменому одягу, представились та пред`явили службові посвідчення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_3 -помічник начальника відділу-начальник ВМО впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), суду дав покази, згідно яких був в групі реагування та був свідком складання протоколів відносно ОСОБА_1 .. Особу встановили через базу ДМС, оскільки останній не пред`являв документи. Розблокувати телефон відмовився. При огляді телефону на карті була відмічена точка в районі с. Кремінне - с. Лядова. Підтвердив, що відеофіксація виявлення правопорушення та складання протоколу не здійснюється, оскільки відсутня технічна можливість. При складанні протоколу, зокрема, для посвідчення відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від підпису, залучати свідків з числа цивільних осіб немає можливості, оскільки вхід на територію військової частини заборонено, протокол складався в нічну пору доби. В Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, відсутня вимога про залучення в якості свідків при засвідченні відмови від підпису протоколу, виключно цивільних осіб або заборону залучення свідків з числа військовослужбовців.

Захисник Гандзьошин М.В.в судовому засіданні заявивклопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з недоведеністю складу адміністративних правопорушень, мотивуючи тим, що протоколи складені з грубими порушенням вимог КУпАП, а обставини правопорушення, викладені у протоколах, не підтверджені достатніми та достовірними доказами.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, захисника, дослідивши зміст протоколу з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 4 частин третьої статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Диспозицією ч.1 ст. 185-10 КУпАП передбачено, що відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень військовослужбовця при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Відповідно до ч.2 ст.23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», законні вимоги і розпорядження військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових повноважень залучені до оперативно-службової діяльності, є обов`язковими для виконання громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, посадовими і службовими особами.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги."»

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №254594 від 11.10.2024, стверджується, що 23.10.2023 о 21 год. 40 хв. гр. ОСОБА_1 біля залізничної станції «Вендичани» на напрямку н.п. Немія (Україна)-н.п. Волчинець (Республіка Молдова) в районі прикордонного знаку №0124, здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України, під час виконання ним службових обов`язків пов`язаних з охороною державного кордону, а саме на неодноразову повторену законну вимогу прикордонного наряду «ГрР» пред`явити документи, що посвідчують особу, громадянин ОСОБА_1 відповів відмовою та нецензурно образивши прикордонника намагався втекти, на вимогу зупинитись ОСОБА_1 не відреагував, чим порушив вимоги ч.2 ст.23 ЗУ «Про державну прикордонну службу України».

Невизнаючи свою вину за ч.1 ст.185-10 КУпАП, ОСОБА_1 не заперечує той факт, що він не пред`явив на вимогу військовослужбовців документи, що посвідчують особу (в тому числі в застосунку «Дія»), при цьому був обізнаний, що у зв`язку введенням воєнного стану на території України, документи, що посвідчують особу мають бути обов`язково.

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджуються: рапортами військовослужбовців Державної прикордонної служби України про обставини вказаного правопорушення та поясненнями свідків в судовому засіданні.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимогч.2 ст.23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», та його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Поряд з тим, жодного доказу, який би ставив під сумніви правомірність складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та підтверджував би обставини на які посилається сторона захисту, суду не надано.

Враховуючи викладене вище, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним за ч.1 ст.185-10 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, відносно якої складено протокол, майновий стан, ступінь вини, обставин, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність не встановлено, і вважає, що для виправлення та перевиховання останнього доцільно застосувати стягнення у виді штрафу.

З приводу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, слід зазначити наступне.

В підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, надано та досліджено в судовому засіданні: протокол про адміністративне правопорушення від 11.10.2024 серії ПдРУ №254593, в якому зазначено обставини правопорушення; рапорти військовослужбовців Державної прикордонної служби України про обставини вказаних правопорушень.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивною стороною досліджуваного правопорушення, є перетин або спроба перетинання державного кордону України будь- яким способом поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно, досліджуючи докази по даній справі, суд повинен встановити чи перетинав або чи вчиняв ОСОБА_1 спробу, тобто, активні дії, для перетину державного кордону України у незаконний спосіб, в чому виразилась така спроба.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №254593 від 11.10.2024 ОСОБА_1 11.10.2024 о 00 год. 30 хв. на залізничній станції «Вендичани» на напрямку н.п. Немія (Україна)-н.п.Волчинець (Республіка Молдова) в районі прикордонного знаку №0124, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України вплав через річку Дністер поза встановленими пунктами пропуску.

Тобто, в протоколі не розкрито суть правопорушення, його об`єктивну сторону (в чому виразилась спроба незаконного перетину кордону). Фактичні обставини правопорушення, зазначені в протоколі, не відповідають кваліфікації зазначеній в протоколі, а саме ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано, як доказ на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, рапорти офіцера відділу організації прикордонної служби штабу ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 та інспектора прикордонної служби 3 категорії-водій відділення логістики відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ОСОБА_5 .

Разом з тим, дані рапорти, які за своєю природою є внутрішніми документами, містять загальні формулювання та не спростовують позицію захисту про те, що останній приїхав з метою туризмута не мав наміру незаконно перетинати кордон.

Об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 намагався незаконно, поза пунктами пропуску перетнути державний кордон України у незаконний спосіб, до протоколу не додано.

Докази додані до протоколу і досліджені в судовому засіданні ( речові докази), самі по собі можуть свідчити про намір ОСОБА_1 скоїти адміністративне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Особа при готуванні до скоєння адміністративного правопорушення ще не виконує об`єктивну сторону забороненого КУпАП діяння, не порушує, у даному випадку, суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України. Нормами чинного КУпАП не передбачено відповідальність за готування до вчинення адміністративного правопорушення.

Інших доказів в підтвердження наявності об`єктивної сторони адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , а саме спроби незаконного перетину державного кордону України, будь- яким способом поза пунктами пропуску, суду не надано. Прямих доказів спроби незаконного перетину кордону ОСОБА_1 немає.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.185-10, ч.1 ст.204-1, п.1 ч. 1 ст. 247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави (стягувач - військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (стягувачем є Державна судова адміністрація України,050, призначення платежу - «судовий збір» на рахунок ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в частині вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП (протоколи серії ПдРУ №254593 від 11.10.2024) закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя: І.М. Савкова