Житомирський апеляційний суд
Справа №293/800/24 Головуючий у 1-й інст. Проценко Л. Й.
Номер провадження №33/4805/1083/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Трофімова Андрія Вячеславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 20 червня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Черняхівського районного суду Житомирської області від 20 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 19.05.2024 о 10 год 20 хв в селищі Черняхів по вул Коростенська, 97, керував автомобілем Fiat Doblo, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестер «Драгер 6820» та у медичному закладі відмовився на нагрудний відеореєстратор поліцейського, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Трофімов А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема, вказав, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та декілька разів, в присутності поліцейського і лікарів, надавав згоду на відібрання у нього біологічних зразків (крові), посилаючись на травму легень. Однак, поліцейський і лікар йому відмовили у відібранні зразків крові, посилаючись на те, що огляд у такий спосіб проводиться виключно в разі ДТП та наявності потерпілих. При цьому, поліцейський неодноразово вказував, що ОСОБА_1 має право проїхати і здати кров у іншому місці. Вважає, що працівники медичного закладу не забезпечили йому можливості проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому висновок №13 від 19.05.2024 є недійсним. Також, вважає, що суд безпідставно визнав недопустимим доказом, отриманий ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду, оскільки саме працівник поліції в присутності лікарів відмовляв ОСОБА_1 у відібранні лікарями його біологічних зразків для перевірки на вміст алкоголю та той самий поліцейський, неодноразово в процесі розмови, вказував на можливість самостійно потім здати кров на аналіз в іншому місці без його присутності. Тому, ОСОБА_1 вимушений був їхати в іншу лікарську установу з метою здати кров для аналізу на вміст алкоголю. Окрім того, суд безпідставно відхилив надану ОСОБА_1 довідку лікарні про те, що він знаходиться на амбулаторному лікуванні у зв`язку з забоєм грудної клітини. Також, захисник вказав на відсутність фіксації моменту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, місця його зупинки, порушення ним ПДР та підстави зупинки. На думку захисника, працівниками поліції не було встановлено та не повідомлено ОСОБА_1 про наявність у нього будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, які б були підставою для проведення відповідного огляду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 807504 від 19.05.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_1 19.05.2024 о 10 год 20 хв в селищі Черняхів по вул Коростенська, 97, керував автомобілем Fiat Doblo, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестер «Драгер 6820» та у медичному закладі відмовився на нагрудний відеореєстратор поліцейського, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2); постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2183999 від 19.05.2024 за порушення ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.3); висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №13 від 19.05.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду (а.с.5); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); розписку про роз`яснення прав та обов`язків передбачених статтями 55,56,59,63 Конституції України, та статтею 268 КУпАП (а.с.6); розписку про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу від 19.05.2024 (а.с.7); відеозапис події (а.с.5).

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як вбачається з відеозаписів фіксації обставин події, ОСОБА_1 у зв`язку із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, проте висловив згоду пройти огляд у медичному закладі.

Прибувши до найближчого закладу охорони здоров`я, працівник поліції, в порушення вимог Інструкції, вийшов за межі своїх повноважень, почавши тлумачити порядок та методику проведення дослідження у медичному закладі, які, згідно вказаної Інструкції, визначає лікар закладу охорони здоров`я. Окрім того, працівник поліції наголошував ОСОБА_1 , що «якщо він відмовляється від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу, буде складено протокол за ст.130 КУпАП, але потім він може здати кров самостійно, принесе висновок і протокол скасують, якщо в крові не було алкоголю». Таким чином, відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 був впевнений у можливості самостійного проходження огляду з подальшим звільненням його від відповідальності. Отже, відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння не є безумовною та такою, що тягне за собою відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, на виконання вказівок працівника поліції, ОСОБА_1 пройшов огляд в КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради та, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.05.2024 №474 (о 13год. 00 хв.), за результатами огляду у нього ознак алкогольного сп`яніння не виявлено (а.с.14).

Згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зважаючи на вищевказані обставини, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням ст.266 КУпАП, у зв`язку з чим такий визнається недійсним.

У даному конкретному випадку складені відносно ОСОБА_1 процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В п.39 Рішення ЄСПЛ «Лучанінова проти України» Суд зробив висновок, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушив заявник у зазначеній справі, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться (справа про адміністративне правопорушення), є кримінальним для цілей застосування Конвенції.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Трофімова Андрія Вячеславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 20 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич