Справа № 365/547/24
Номер провадження: 3/365/284/24
ПОСТАНОВА

іменем України

"18" жовтня 2024 р. селище Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Солдатова Тетяна Миколаївна, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду № 3 справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , працездатного, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 22 червня 2004 року Яготинським РВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 101547 від 19.07.2024, складеного поліцейським РПП СПД №2 ВП №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, старшим сержантом поліції Старосійським О.В., 19 липня 2024 року приблизно о 14 год. 10 хв. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно падчерки ОСОБА_2 психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Своїми діями особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме домашнє насильство, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судові засідання призначені на 24.07.2024, 07.08.2024, 26.08.2024, 18.09.2024 та 18.10.2024 не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративні правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Частина друга цієї статті визначає перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою.

Суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 про час і місце судового розгляду, зокрема шляхом направлення судових повісток за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, які повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Судову повістку на судове засідання, призначене на 18.10.2024 отримав 02.10.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. ОСОБА_1 у вище вказані дати до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, доказів про поважність причин своєї неявки не надав та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

З огляду на те, що особа, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, мала можливість отримати судові повістки за місцем проживання, проте не вживала заходів для явки до суду, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не є обов`язковою.

За таких обставин суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», під домашнім насильством слід вважати будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а фізичне насильство є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» діяльність, спрямована на запобігання та протидію домашньому насильству, ґрунтується, зокрема, на таких засадах: належна увага до кожного факту домашнього насильства під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; визнання суспільної небезпеки домашнього насильства та забезпечення нетерпимого ставлення до будь-яких проявів домашнього насильства.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 101547 від 19.07.2024. Підписувати та отримувати копію протоколу ОСОБА_1 відмовився (а.с. 1, 2 протокол, копія), копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №464875 від 19.07.2024. Підписувати ТЗП ОСОБА_1 відмовився (а.с. 3), копією письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , в яких зазначено, що її матір проживає з вітчимом ОСОБА_1 , який постійно вживає спиртні напої. 19 липня 2024 року вона приїхала до своєї матері у АДРЕСА_2 , так як матір хворіє. Приблизно о 14 год. 00 хв. прийшов вітчим у стані алкогольного сп`яніння та почав до неї чіплятися, ображати її нецензурними словами та виганяти з будинку. Після чого вона викликала поліцію (а.с. 4).

До матеріалів справи долучено копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 виданого 22.06.2004 року Яготинським РВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 5-7).

ОСОБА_1 протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 11.06.2024 за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП (штраф 1190,00 грн); 11.06.2024 за ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст.130 КУпАП (направлено до Яготинського районного суду Київської області), 07.04.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП (штраф 40800,00 грн, позбавлення права керування ТЗ строком на 5 років), 28.11.2023 за ч. 4 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП (штраф 20400,00 грн), 05.07.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (штраф 17000,00 грн та позбавлення права керування ТЗ строком на 1 рік) та 08.08.2023 за ч. 1 ст.126 КУпАП (штраф 425,00 грн) (а.с. 8)

В судовому засіданні було встановлено, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, було вчинене ОСОБА_1 , який винен в його вчиненні, підлягає адміністративній відповідальності, речі не вилучались, майнова шкода не заподіяна.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, суд вбачає за необхідне накласти на правопорушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнути з правопорушника ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. 40-1, 173-2, 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Т.М. Солдатова