Справа № 526/1898/24
Провадження № 3/526/1048/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

адвоката Гусаренка О.М.

з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції № 1 Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сари Гадяцького р-ну, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одружений, освіта не закінчена вища, не працює, РНКПО невстановлений,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

05 травня 2024 р. о 19 год 06 хв ОСОБА_1 в с. Ціпки по вул. Центральна керував транспортним засобом мотоциклом ALFA, без н/з в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на визначення стану сп`яніння проводився за допомогою алкотестера Драгер 6810, результат 3 ‰, тест № 842.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, суду пояснив, що при складанні протоколу щодо нього працівники поліції допустили ряд порушень, зокрема не відреагували на ту обставину, що він не погодився з показниками алкотестеру та не забезпечили його освідування в медичному закладі. Перед освідуванням працівники поліції змастили руки спиртовмісною рідиною і в його присутності муштук не розпаковували, тому він ставить під сумнів покази Драгера і вважає, що відносно нього безпідставно склали протокол.

Адвокат Гусаренко О.М. в судовому засіданні вказав на аналогічні порушення під час складання протоколу та просив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення є доведеною.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено, що ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, безперервним відеозаписом з боді камери, постановою про накладення адміністративного стягнення, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення в сумі 3400 грн за ст. 121, 126ч.2 КУпАП, яка не була оскаржена, даними приладу Драгер, за результатами тесту якого вміст алкоголю у видихуваному повітрі складає 3.00‰ та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається рух мотоцикла о 19.05 05.05.2024 вулицями села, поліцейські зупинили водія, бо він не користувався мотошоломом. Водій пояснює, що в нього документів на мотоцикл немає. Поліцейський підозрює, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння і о 19.14 пропонує пройти огляд на місці зупинки або в лікарні, на що він погодився на проходження огляду на місці зупинки. О 19.18 год. водій продув трубку, результат 3 проміле. Поліцейський роз`яснює водію його права, після чого складається протокол та постанова, які були оголошені відповідно о 19.32 та о 19.33 год.. Після оголошення протоколу ОСОБА_1 просить відвезти його на освідування до медичного закладу.

Суд не приймає до уваги заперечення сторони захисту з приводу змащування поліцейським рук антисептиком, який містить спирт, оскільки, хоча на відео і зафіксовано даний факт, проте якою речовиною, в тому числі і спиртовмісною, поліцейські змащували руки не відомо. Також слід зауважити, що поліцейський, який проводив освідування, не змащував руки, він знаходився біля багажника службового автомобіля. Також відсутні дані, що ОСОБА_1 був наданий для продуття розпакований муштук. Суд також не приймає до уваги посилання захисту, що о 19.19.18 год ОСОБА_1 висловив бажання їхати до медичного закладу на освідування, бо у вказаний час говорило відразу декілька осіб і однією з фраз була (дослівно): «я хочу поїхати», проте куди хто мав намір їхати залишилось незрозумілим. ОСОБА_1 висловив своє бажання їхати в медичний заклад уже після складання протоколу, тому таке клопотання уже не могло бути задоволеним.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою та у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП і є належним та допустимим доказом.

На відеозаписі чітко відображені обставини правопорушення та пояснення ОСОБА_1 , тому будь які дані чи пояснення на спростування вказаних обставин є неспроможними.

Суд вважає, що зібрані та досліджені в судовому засіданні докази повністю підтверджують факт керування ОСОБА_1 мотоциклом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Невизнання вини суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення адміністративного стягнення. Суд критично відноситься до показів ОСОБА_1 , оскільки на відеозаписі ОСОБА_1 з перших хвилин підтверджує факт керування транспортним засобом.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає, що ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу з одночасним позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, оскільки керування транспортними засобами у стані сп`яніння несе громадську небезпеку і може потягнути за собою більш тяжкі наслідки. Крім того протиправна поведінка свідчить про неналежне відношення до забезпечення безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки. Суд вважає, що саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 401, 130 ч.1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягти з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605.60 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення та судовий збір вноситься особою, що притягнута до адміністративної відповідальності в установу банку України.

Штраф має бути сплачений особою, що притягнута до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 34000 грн., а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Повний текст постанови складено 25 жовтня 2024 року.

Суддя: Л. В. Максименко