Номер провадження: 33/813/2787/24
Номер справи місцевого суду: 495/8452/24
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю.В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Кузьменко Михайла Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 31 жовтня 2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 3 ст. 172-20 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Згідно матеріалів справи, 01.09.2024 приблизно о 08 год 15 хв на території військової частини НОМЕР_1 командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 за зовнішніми ознаками (наявність звужених зіниць, підвищена жвавість, почервоніння обличчя) було виявлено, що ймовірно військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_3 перебуває під дією наркотичної речовини. В подальшому при перевірці за допомогою спеціального тесту на виявлення наркотичної речовини SNIPER 5 в присутності заступника командира військової частини НОМЕР_1 з МПЗ майора ОСОБА_4 , начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_5 та командира роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_6 було складено акт огляду військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_1 на стан сп`яніння, за яким встановлено, що солдат ОСОБА_1 на території військової частини НОМЕР_1 вжив наркотичний засіб та перебував у стані наркотичного сп`яніння.

05.09.2024 офіцером режимної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення був складений адміністративний протокол серії ОД/РС/513 відповідно до якого зазначено, що діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби на порушення статутних обов`язків військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 31 жовтня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано правові позиції викладені в постановах Одеського апеляційного суду у таких справах № 946/1371/24 від 13.06.2024 та №511/2376/24 від 05.09.2024 року, так як ОСОБА_1 виявив незгоду з результатами тесту SNIPER 5, та в порушення вимог ч.4 ст.266-1 КУпАП не був направлений на огляд до медичного закладу з метою виявлення стану сп`яніння.

Зазначали, що відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно того, що ОСОБА_1 погодився з інкримінуємим йому правопорушенням не відповідає дійсності, так як останній виявив незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння, та як наслідок відмовився від підпису в протоколі, у зв`язку з чим вважали, що уповноважена особа яка складала протокол про адміністративне правопорушення внесла в нього недостовірні відомості, які належними та допустимими доказами не підтверджуються.

Також зазначали, що позиція суду першої інстанції є суперечливою в тій частині, що сторона захисту повинна доводити свою невинуватість , так як відповідно до правових позицій ЄСПЛ зазначено, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення.

Щодо результату тесту SNIPER 5 вважали його неналежним та недопустимим доказом перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, так як є лише попереднім якісним результатом, але ж для отримання заключного результату потрібно застосовувати більш специфічний альтернативний метод, тому вважали, що він не може бути визнаний беззаперечним доказом у даній справі.

Вважали, що проведений тест SNIPER 5 не визначив вміст метамфетаміну при дослідженні кольорового тесту в суді першої інстанції, що також свідчить про некомпетентність начальника медичного пункту вч НОМЕР_1 , а судом першої інстанції взагалі таким доводам заперечення сторони захисту не надано належної правової оцінки.

Також вважали, що пояснення свідків наявні в матеріалах справи також в повній мірі не доводять, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, а містять лише припущення.

Посилались на те, що в порушення вимог ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складено лише через чотири дні після нібито виявлене правопорушення.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши адвоката Продун В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги адвоката Кузьменко М.Б., дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд визнає слушними доводи скарги щодо незаконності та необґрунтованості постанови суду, оскільки вказане рішення прийняте з недотриманням вимог діючої редакції на момент винесення оскаржуваної постанови КУпАП, за результатами неповного дослідження доказів, та без врахування положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.

Під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції наведених вище вимог закону не дотримався, оскільки з необхідною та достатньою повнотою не встановив фактичні обставини справи, надав невірну оцінку доказам по справі, та дійшов необґрунтованого висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Під час розгляду даної справи суду першої інстанції слід було керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини. Однак, вимоги КУпАП та практики ЄСПЛ під час розгляду справи в суді першої інстанції виконані не були, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

Так, диспозиція ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачає відповідальність зокрема за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

При цьому, для встановлення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення необхідна наявність всіх складових, а саме: суб`єкта, об`єкта, суб`єктивної сторони та об`єктивної сторони правопорушення.

Згідно оскарженої постанови місцевий суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 , пославшись на наступні докази:

- протоколом про військове адміністративне правопорушення серії ОД/РС/513 від 05 вересня 2024 (а.с.3-4);

- актом фіксації появи/перебування військовослужбовця у наркотичному стані у військовій частині НОМЕР_1 від 01.09.2024 (а.с. 6);

- актом огляду військовослужбовця на стан сп`яніння від 01.09.2024 (а.с.7);

- копією фото тесту військовослужбовця ОСОБА_1 (а.с.8-9);

- рапортом командира роти охорони та оборони капітана ОСОБА_8 від 01.09.2024 про перебування військовослужбовця ОСОБА_1 на території військової частини НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (а.с.10);

- письмовим поясненнями начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_5 від 04.09.2024 (а.с.12);

- письмовими поясненнями командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 від 05.09.2024 (а.с.13);

- письмовими поясненнями заступника командира військової частини НОМЕР_1 з МПЗ майора ОСОБА_4 від 05.09.2024 (а.с. 14);

- письмовими поясненнями командира роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_9 від 05.09.2024 (а.с.15);

- письмовими поясненнями заступника командира роти охорони та оборони з МПЗ лейтенанта ОСОБА_10 від 05.09.2024;

- службовою характеристикою відносно військовослужбовця ОСОБА_1 від 02.09.2024, з якої вбачається, що за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 зарекомендував себе з посереднього боку, рівень професійної підготовки оцінюється «задовільно», самостійно не підвищує знання військової справи. До виконання службових обов`язків відноситься не відповідально. Рівень мотивації до військової служби низький, службу в добовому наряді несе незадовільно. Виявляє повагу до командирів (начальників) та старших за військовим званням, правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання не завжди дотримується (а.с. 17);

- медичною характеристикою (а.с.18).

Оцінивши вказані докази у сукупності, місцевий суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП перебування військовослужбовця на місці несення служби в стані алкогольного сп?яніння.

Апеляційним судом встановлено, що висновки суду першої інстанції про доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, не в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються доказами.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення протокол серії ОД/РС/513 від 05.09.2024 року, 01.09.2024 року приблизно о 08 год 15 хв на території військової частини НОМЕР_1 командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 за зовнішніми ознаками (наявність звужених зіниць, підвищена жвавість, почервоніння обличчя) було виявлено, що ймовірно військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_3 перебуває під дією наркотичної речовини. В подальшому при перевірці за допомогою спеціального тесту на виявлення наркотичної речовини SNIPER 5 в присутності заступника командира військової частини НОМЕР_1 з МПЗ майора ОСОБА_4 , начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_5 та командира роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_6 було складено акт огляду військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_1 на стан сп`яніння, за яким встановлено, що солдат ОСОБА_1 на території військової частини НОМЕР_1 вжив наркотичний засіб та перебував у стані наркотичного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Тобто, зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 інкриміновано перебування за місцем дислокації, в умовах особливого періоду, з ознаками алкогольного сп?яніння, а саме: стійкий запах алкоголю, гіперемією обличчя, хиткою ходою, поведінкою, що не відповідає обстановці.

Вказаний виклад суті адміністративного правопорушення відповідає диспозиції ч.3 ст.172-20 КУпАП,однпак статтею 256 КУпАП визначені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення та перевірки військовослужбовця на стан спяніння в медичному закладі.

Апеляційний суд вважає, що зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення суть правопорушення не викладена в тому об`ємі, який дає підстави зробити висновок про наявність в діях особи складу правопорушення, що не було враховано місцевим судом.

Дослідивши матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції не враховано що ОСОБА_1 виявив незгоду з результатами тесту SNIPER 5, та в порушення вимог ч.4 ст.266-1 КУпАП не був направлений на огляд до медичного закладу з метою виявлення стану сп`яніння.

Апеляційний суд також погоджується з позицією сторони захисту, що результат тесту SNIPER 5 є неналежним та недопустимим доказом перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, так як є лише попереднім результатом, але ж для отримання заключного результату потрібно застосовувати більш специфічний альтернативний метод, тому не може бути визнаний беззаперечним доказом у даній справі з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на вразливий стан військовослужбовця який позбавлений можливості самостійно пройти медичний огляд за межами місця несення служби без згоди командування.

Окрім цього, апеляційний суд звертає увагу, що місцевий суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП перебування військовослужбовця на місці несення служби в стані наркотичного сп?яніння.

Однак, відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за дії передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Окрім цього, при розгляді даної категорії справ окрему увагу необхідно приділяти дотриманню порядку проведення огляду військовослужбовців на стан сп?яніння.

Так, статтею 266-1 КУпАП визначено порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, за вимогами вказаної статті військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, законодавцем встановлено відповідний порядок проведення огляду військовозобов`язаних на стан наркотичного сп?яніння, не дотримання якого призводить до визнання такого огляду недійсним.

Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затверджений постановою КМП №32 від 12.01.2024 року визначає процедуру направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення огляду (далі - Порядок).

Відповідно до п.3, 5-8 Порядку огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) Збройних Сил, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення (далі - уповноважена посадова особа), з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд проводиться:

-уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність;

-лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.

Уповноважена посадова особа, яка проводить огляд, застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису такий огляд проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки особи, які перебувають у відносинах підлеглості з особою, стосовно якої проводиться огляд, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою, зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння.

Військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Отже, аналіз наведеного свідчить про урегульованість вказаним підзаконним нормативно-правовим актом процедури направлення військовослужбовця/ військовозобов?язаного на огляд, до якої входить коло осіб, уповноважених на відповідні дії, порядок проведення таких, порядок їх фіксації та наслідки вчинення або не вчинення їх.

При розгляді даної справи місцевим судом не перевірено дотримання вимог ст.266-1 КУпАП та Порядку №32 від 12.01.2024 року.

Враховуючи вищевикладене, апеляціний суд приходить висновку, що судом першої інстанції не враховано належним чином вказних положень, а проведений тест SNIPER 5 достименно не визначає вміст метамфетаміну, так як при дослідженні кольорового тесту в суді першої інстанції із застосуваняям клмп`ютерної техніки, свідчать про негативний результат по всім видам наркотичних засобів, що також свідчить про помилковість висновків акту огляду військовослужбовця, складеного начальника медичного пункту вч НОМЕР_1 , від підпису про ознайомлення з яким ОСОБА_1 відмовився.

Також апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що пояснення свідків наявні в матеріалах справи в повній мірі не доводять, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, а містять лише припущення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в порушення вимог ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складено лише через чотири дні після нібито виявлене правопорушення, також знайшле своє обгрунтування в ході дослідження апеляційним судом матерілів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення ОД/РС/513 від 05.09.2024 року складено за обставинами події, що відбулась 01.09.2024 року.

Також апеляційний суд звертає увагу, що судом першої інстанції не надано налженої оцінки відомостям зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно того, що ОСОБА_1 погодився з інкримінуємим йому правопорушенням, яка не відповідає дійсності, так як останній виявив незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння, та як наслідок відмовився від підпису в протоколі.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення та накладаючи на нього адміністративне стягнення, місцевий суд не перевірив дотримання уповноваженими особами встановленого Порядком №32 від 12.01.2024 року та ст.266-1 КУпАП порядку проведення огляду останнього на стан алкогольного сп?яніння.

Крім того, апеляційний суд не погоджується з висновками місцевого суду про те, що ОСОБА_1 не спростував факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та оцінивши наявні в матеріалах провадження докази, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції стосовно того, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, є необґрунтованим.

Безперечно категорично недопустимим є розпивання алкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів військовослужбовцями під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або їх поява на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними в такому стані обов`язків військової служби, однак апеляційний суд наголошує, що в правовій державі Україна, яка тривалий час відстоює свою незалежність та доводить свою приналежність до цивілізованого світу, до кожної особи, а тим більше до військовослужбовців які боронять суверенітет та незалежнсть держави Україна , має бути застосована належна правова процедура, та ніхто не може бути притягнутий до відповідальності інакше як на підставах та в порядку встановлених законом.

При прийнятті рішення, апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, при розгляді справи застосовує Конвенцію та практику цього суду як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» зазначив, що Український уряд визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Також ЄСПЛ у справах «Малофєєва, Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має право редагувати її, а також не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення право на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

При прийнятті рішення, апеляційний суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії...».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Апеляційний суд наголошує, що ніхто не зобов?язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом поза розумним сумнівом, зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 р. у справі Кобець проти України (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

З огляду на викладене, з урахуванням сукупності встановлених під час апеляційного розгляду обставин, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Кузьменко Михайла Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 31 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний винним за ч. 3 ст.172-20 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч.ч. 3 ст.172-20 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 10 грудня 2024 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький