Провадження № 3/175/8700/24
Постанова

Іменем України

13 грудня 2024 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Ребров С.О., при секретареві Гейко К.С., розглянувши матеріали, що надійшли з БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 982076 від 16.09.2024 року зазначено, що 16.09.2024 року о 23.04 год. в м. Краматорськ по вул. Барнаульська біля буд. 2 водій керував т.з. з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, хитка хода. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду його адвокат подав клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи та докази, вважає, що провадження по справі підлягає закриттю, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.

За ст. 9 КУпАП, що регламентує поняття адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи є винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при чому відмова від встановленого порядку такого огляду.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 та 2 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» містить виключний перелік підстав для зупинення транспортного засобу.

В ч. 3. ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Тобто, транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, а в противному випадку протиправність зупинки ставить під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого» водія.

В матеріалах справи міститься рапорт поліцейського, в якому зазначено, що ОСОБА_1 був зупинений відповідно до ст. 8 п. 7 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану».

Але відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» зазначено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Тобто на підставі п. 7 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» поліцейські не мають права зупиняти транспортні засоби.

Як встановлено з матеріалів справи поліцейський, по-перше не інформував ОСОБА_1 про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у ст. 35 «Про національну поліцію», а по-друге, поліцейській, посилаючись на ст. 8 п. 7 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», взагалі не має права зупиняти транспортні засоби.

Матеріали справи не містять доказів про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, не містять доказів вчинення ним адміністративного правопорушення. Будь яка копія постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутня.

Тобто, в даний час належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення ПДР, за які його слід було зупинити в матеріалах справи не має, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Такі висновки, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

По-друге, в п. 2.5 ПДР зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, відповідно до п. 2.5 ПДР поліцейський повинен висунути водію вимогу пройти огляд на стан сп`яніння в установленому порядку.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння, тобто встановлений порядок, регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затв. Постановою КМУ від 17.12.2008року №1103.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, відповідно до ч. 4, 6 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні вимоги містяться і у п. 6, 7 розділу І Інструкції, а саме, п. 6. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). п. 7. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто, виходячи з наведених норм, законодавець встановив наступний порядок огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а саме спочатку огляд повинен був проводитися поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, під час якого поліцейський повинен застосувати технічні засоби відеозапису або провести огляд у присутності двох свідків, і тільки після цього, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або в разі незгоди з його результатами, огляд повинен бути проведений в закладі охорони здоров`я.

Вищезазначені нормативно-правові акти визначають чітку послідовність дій поліцейського при проведенні огляду водія на стан сп`яніння, порушення яких має наслідки передбачені ч. 5 ст.266 КУпАП.

При дослідженні адмінпротоколу серії ААД № 982076 від 16.09.2024 року, рапорту поліцейського І.Байда, відеозапису, що міститься в матеріалах справи, чітко вбачається, що поліцейський пропонує ОСОБА_1 альтернативний порядок огляду на стан сп`яніння, а саме пропонує пройти огляд на місці зупинки або в медичному закладі.

При дослідженні відеозапису вбачається, що запропонований порядок проведення огляду виглядає наступним чином, поліцейський запитує чи згоден ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі.

ОСОБА_1 не відмовляється від проходження огляду, просить надати йому докази керування ним транспортним засобом. Поліцейський йому відмовляє в наданні доказів.

Але поліцейський розцінює це як відмову від проходження огляду і каже ОСОБА_1 , що його дії є порушенням п. 2.5 ПДР і буде складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Я вважаю, що своїми діями поліцейські порушили встановлений порядок огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, виходячи з наступного.

Крім того, поліцейський спочатку повинен вимагати проведення огляду на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, і тільки після цього, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або в разі незгоди з його результатами, огляд повинен бути проведений в закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, поліцейський пропонує ОСОБА_1 альтернативний порядок огляду на стан сп`яніння, а саме пропонує пройти огляд на місці зупинки або в медичному закладі.

Тобто поліцейський не вимагав від ОСОБА_1 проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише ставив запитання, чи згоден ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Суд вважає, що саме запитання, а не вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння створює у водія, який не розуміє реальних наслідків такої дії, уяву, що це не обов`язкова дія (проходження огляду) і такий шлях простіший і швидший, що в свою чергу є підступним.

А крім того пропонування проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, не дотримуючись встановленого порядку, а саме пропонування альтернативи огляду чи та місці чи в медичному закладі є не дотримання поліцейським встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 982076 від 16.09.2024 року не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

А крім того в цьому протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від альтернативного порядку огляду на стан сп`яніння, а саме відмовився пройти огляд на місці зупинки або в медичному закладі.

Крім цього, рапорт поліцейського І.Байда не може бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і судом він не повинен братись до уваги, оскільки це суперечить правовій позиції, викладеній у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16-а.

А сам відеозапис, що міститься в матеріалах справи не є доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він чітко підтверджує не дотримання поліцейським встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Крім того, цей відеозапис також зроблений в порушення Наказу Міністерства внутрішніх справ № 1026 від 18 грудня 2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», де зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо), так як цей відеозапис не ведеться безперервно, а на цьому відеозаписі є перерви в 20 хвилин.

Тобто, відповідно до п. 2 розділу VII зазначеної Інструкції, поліцейський не забезпечив належне виконання вимог цієї Інструкції.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Керуючись ст.ст. 130, 247 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови для відома направити ОСОБА_1 та начальнику БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ в Донецькій області.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Постанова набрала законної сили ___ ____________ 2024 року.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя С.О. Ребров