Справа № 629/4515/24
Номер провадження 3/629/1214/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024 року м.Лозова

Суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області -Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання-Дохненко В.О., особи, у відношенні якої складено протокол про адміністративне правопорушення- ОСОБА_1 , захисника-Свистуна А.В., потерпілої - ОСОБА_2 , представника потерпілої- ОСОБА_3 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої головним спеціалістом в Управлінні соціального захисту населення Лозівської районної військової адміністрації, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №256954 у відношенні ОСОБА_5 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, згідно якого 24.07.2024 о 14-00 год. ОСОБА_5 за місцем проживання вчинила сварку зі своєю свекрухою ОСОБА_2 , в ході якої штовхала її та ображала нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 14.08.2024, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_8 ».

ОСОБА_1 та її захисник Свистун А.В. заявили клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. У клопотанні про закриття провадження у справі захисник зазначив, що під час складання протоколу поліцейським було грубо порушено процедуру його складання та не перевірено доводи ОСОБА_4 . Згідно пояснень ОСОБА_4 , які викладені в протоколі допиту її, як потерпілої, від 25.07.2024 року в рамках кримінального провадження №000273 від 25.07.2024 року, остання пояснила, що у неї з ОСОБА_2 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_2 ображала її. Потім ОСОБА_2 пішла до своєї сестри. Повернулась вона вже із ОСОБА_9 (своєю сестрою) та ОСОБА_10 (своєю донькою), які били її по голові, вирвали пасма волосся, душили за горло та ображали нецензурною лайкою. Потім вони викликали поліцію, працівники якої по приїзду не розібравшись в ситуації, не вислухавши доводи ОСОБА_7 , вислухавши тільки заявників, склали протокол за ст. 173-2 КУпАП. Дані пояснення підтверджуються також відеозйомкою з телефону ОСОБА_4 , з якої видно, що, прийшовши на подвір`я по АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 одразу почали висловлюватися на адресу ОСОБА_4 нецензурною лайкою, а потім вчинили відносно неї фізичне насильство. Згідно аудіозапису розмови, яку зафіксував на свій телефон чоловік ОСОБА_4 , який є сином ОСОБА_2 , що відбулась після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_2 24.07.2024 ніхто не бив, в тому числі і ОСОБА_4 . Таким чином, ОСОБА_2 в розмові зі своїм сином ОСОБА_6 , спростувала факти, які лягли в основу складання протоколу за ст. 173-2 ч.1 КУпАП. Вважає, що працівники поліції при складанні протоколу прийшли до помилкового висновку, що в діях ОСОБА_4 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, оскільки в її діях відсутні ознаки притаманні домашньому насильству, а наявні ознаки конфліктної ситуації між нею та ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона не вчиняла адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки вона ОСОБА_2 не била, а лише захищаючись від образ останньої, відповідала їй словами. Зазначила, що коли ОСОБА_2 починала висловлювати образи у її бік, у бік її дитини та її чоловіка, вона не витримувала. Постійні придирання до неї були у відсутності її чоловіка. Коли він був вдома, свекруха до неї не придиралась, тому що чоловік її захищав, та коли він залишав домівку, все починалося знову. 24.07.2024 вона була на лікарняному, оскільки у неї боліла спина, так що було важко ходити, а приходилось ще управлятися по господарству, вона проходила курс лікування: їй ставили крапельниці та робили уколи. Того дня вона зайшла на кухню, щоб пообідати, свекруха в цей час стояла біля плити-щось варила. Вікно було відкрите, та оскільки був протяг, то було холодно. Після того як вона закрила вікно, ОСОБА_2 їй почала говорити, що вона тут хазяйка і вона хоче щоб вікно було відкрито. На її пояснення про те, що вона погано почувається та що лікарі заборонили їй перебувати на протягах, ОСОБА_2 почала їй дорікати, що вона не така, що її донька від першого шлюбу, яка проживала з ними, не така, що її покійні батьки не такі, що її виховали не правильно. Зауважила, що її батьки померли, коли їй було 3 роки, та її виховувала бабуся, тож вона має повагу до старших, та їй прикро, коли її покійних батьків починають ображати з приводу того, що вони не правильно її виховували. Зауважила, що продукти вони з чоловіком купляли за свої кошти, вона готувала їжу та завжди запрошували свекруху до столу, та коли вона відмовлялася, бо дивилася фільми, то ставили їжу у холодильник, щоб вона не зіпсувалася. Свекруха коли хотіла тоді і вечеряла, іноді це робила вночі. Зауважила, що вони з чоловіком вимушені жити у свекрухи, бо хотіли назбирати кошти, щоб придбати власне житло, та тривалий час не могли цього зробити, бо вона має невелику зарплатню, а чоловік маленьку пенсію по інвалідності. Вони також тримали худобу та птицю, щоб не купляти м`ясо, поралися по господарству та на городі вдвох з чоловіком, при цьому свекруху не залучали до важкої роботи, зважаючи на її вік, тож вона доглядала за своїми квітами. При цьому заощаджені кошти доводилося витрачати на необхідні речі- ліки для чоловіка, комунальні платежі, техніку для дому(насосну станцію, холодильник, телевізор), продукти харчування, тощо. Зауважила, що вона також доглядала за будинком, щоб в помешканні було чисто та прибрано. Зазначила, що не вона вчиняла психологічне насильство стосовно ОСОБА_2 , а навпаки,- ОСОБА_2 періодично вчиняла психологічне насильство відносно неї, постійно дорікала, що вони не так ведуть хазяйство, не роблять як вона хоче, ховають її речі, свекруха з самого початку була упередженою до неї.

В протоколі допиту потерпілої ОСОБА_7 від 25.07.2024 року у кримінальному провадженні №0000273 за ч.1 ст. 125 КК України, розпочатому за заявою ОСОБА_7 , остання вказала, що 24.07.2024 року, перебуваючи вдома, у неї виникла сварка із свекрухою ОСОБА_2 , на ґрунті того, що вона попросила закрити вікна, оскільки тільки повернулася з лікарні. Після її прохань не відкривати вікна, свекруха почала її ображати, висловлюватись на її бік адресу брудною лайкою, в захист себе, вона теж почала її ображати, однак фізичної сили відносно неї не застосовувала. Потім свекруха пішла до своєї сестри ОСОБА_9 та поскаржилась на неї. Через деякий час до подвір`я зайшли ОСОБА_9 і її донька ОСОБА_11 , які почали її бити. Потім конфлікт перейшов у словесну сварку, та після цього ОСОБА_9 викликала поліцію, де написали заяву, що начебто вона побила ОСОБА_2 . По приїзду поліції, останні її не опитали, та не спросили її бачення на дану ситуацію, а склали відносно неї адміністративний протокол та припис.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона 08.09.1949 року народження(є людиною похилого віку). Зазначила, що у них порядна сім`я, ніколи не було сварок, бійок та нецензурних слів, та вона хотіла, щоб у сина також була така сім`я, тож коли ОСОБА_1 увійшла в їхню сім`ю приблизно 2,5 років потому, вона з усіх сил намагалася створити їй всі добрі умови. Натомість ОСОБА_1 вранці ніколи не віталася до неї, завжди проходила повз неї мовчки. Пояснила, що її син та невістка набрали багато худоби та за станом зоров`я вона не могла допомагати їм на городі та по господарству, а тому здебільшого прибирала у дворі і доглядала квіти (їй подобається вирощувати троянди). На це невістка казала їй, що вони з чоловіком будуть взимку їсти м`ясо, а вона троянди буде нюхати. Подібні дорікання та образи були систематичними. Наприклад, коли вона прийшла з городу та увійшла до своєї спальні, невістка кинула на неї брудні тапки, у яких вона до цього була на городі. Коли вона захворіла та лежала в своїй спальні, бо не могла встати з ліжка, невістка жодного разу не зайшла до неї, не запитала, який у неї стан, навіть питної води не занесла, тоді вона дійшла до такого тяжкого стану, що її сестра на руках її зі спальні винесла та відвезла до лікарні, там її госпіталізували та вилікували. Також невістка викинула сервіс зі шкафчика, який подарували на весілля їй та її чоловіку, з яким вона прожила разом 50 років та якого вона дуже любила і шанувала, який за життя їй поганого слава не сказав та поважав і ніколи не ображав її. Невістка ж сказала їй, що це вона винувата у смерті свого чоловіка, що їй було дуже боляче чути. Крім того, невістка познімала зі стіни портрети її чоловіка та діда, який побудував будинок, де вони мешкають, а на ті самі гвіздочки повісила свої портрети. На її запитання де портрети, невістка відповіла, що вони попадали. Заставила вазоном з квіткою бюст діда, та коли вона передвинула у бік той вазон, заставила його знову. Її чоловік і дід були шанованими поважними людьми. Дід був головою колгоспу та депутатом Верховної Ради, двічі Герой соціалістичної праці, мав 8 орденів та медалей. Зазначила, що невістка обзивала її нецензурними словами, які за все своє життя вона жодного разу не чула(в подальшому на її запитання син їй роз`яснив значення цих слів) це були нецензурні образливі слова. Пояснила, що будинок, в якому вона мешкала, побудував її дід для неї, вона також приймала участь в будівництві цього будинку. Як побудували, одразу будинок оформили на неї, тож вона є єдиною власницею цього будинку. Дід та її чоловік разом з нею мешкали в цьому будинку до їхньої смерті. Коли ОСОБА_1 зі своєю донькою від першого шлюбу почали жити разом з її сином в її будинку, дозволу на це у неї ніхто не запитував, однак вона заперечень проти цього не висловлювала, тому що син вже дорослий і має інвалідність, у зв`язку з чим їй не хотілося щоб він був одинокий, бо їй відомо, як це тяжко. Тож вона старалася догодити їм та всі дорікання та приниження з боку невістки мовчки терпіла, та коли вже було дуже прикро і терпіти було не можливо, йшла до своє кімнати і там постійно плакала. Одного разу після чергових принижень вона навіть хотіла лягти під потяг щоб померти. Також пояснила, що коли невістка заселилася в її будинок, спочатку все було добре та декілька місяців була злагода в сім`ї, а потім вона почала поводитися як господиня, облаштувала все в будинку на свій лад та завела свої правила, у відповідь на її зауваження проти цього, багато разів ображала та систематично принижувала її. Невістка говорила її доньці, щоб та забрала «маміньку» жити до себе, донька їй пропонувала переїхати до неї, але вона не хотіла залишати свій будинок, де вона прожила зі своїм чоловіком усе життя та звикла до цього будинку. Зауважила, що іноді вона розповідала доньці про образи які висловлювала невістка, але все не розповідала, бо не хотіла, щоб донька переживала за неї. 24.07.2024 коли вона була на кухні та відкрила вікно, бо надворі було дуже жарко, близько 40 градусів, до кухні зайшла невістка, та зачинила вікно, при цьому сказала, що їй холодно. Коли вона сказала невістці, щоб відкрила вікно, остання почала лаятися та кричала, щоб вона сіла у закуток, зазначивши, що там її місто, а хто в цій хаті буде жить, будуть вирішувати вона та її чоловік, а потім кричала, щоб вона йшла надвір і сиділа там била «своїх мух», на що вона відповіла, що «чому вони мої? це ж ви завели худобу у дворі, та розвели мух, а не я», та пішла з двору. На крики невістки прибігла її сестра ОСОБА_9 , яка мешкала по сусідству, та її донька, яка після того, як ОСОБА_1 її штовхнула, щоб прикрити і захистити свою матір, стала між нею та ОСОБА_1 , яка схопила доньку за шию і волосся, нахилила та вдарила обличчям об стіл, на якому лежала сітка рабиця. Об цю сітку її донька розідрала лице, з рани текла кров. Одночасно її донька тримала невістку за волосся. Тоді ОСОБА_9 зателефонувала до поліції. Після чого приїхали поліцейські, які оформили процесуальні документи. Після цих подій її невістка і син виїхали з її будинку, та після цього вона з ними не спілкувалася. Про те, що вони зареєстрували шлюб, вона дізналася від сторонніх людей. Також зазначила, що їй невідомо, що її син записував її з ним розмову на свій телефон, вона вражена таким його вчинком.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_2 та мешкає з нею по сусідству. Вікна їхньої кухні виходять до неї у садок. 24.07.2024 вона була у садку та почула як ОСОБА_1 кричить на її сестру. Прислухавшись, вона почула як ОСОБА_1 брудно лається у бік ОСОБА_2 , щоб та йшла у куток на своє місце, а вона буде сидіти за столом. На прохання ОСОБА_2 виїхати з її будинку та звільнити хату, невістка їй відповіла, що коли приїде її чоловік, тоді вони вирішать, хто буде тут жити. Після чого до неї прибігла ОСОБА_2 , яка голосно плакала та повідомила, що її виганяють з хати. Тоді вона пішла до ОСОБА_1 , яка сиділа за столом, знущаючись посміхалася та знімала їх сварку на свій телефон, який тримала в руці, а іншою рукою за телефоном робила непристойні жести, провокуючи їх. Потім вона продовжила їсти, а вони з сестрою вийшли за двір, де побачили доньку ОСОБА_2 - ОСОБА_12 та всі разом зайшли на подвір`я. ОСОБА_1 вже сиділа за столом у дворі та здійснювала відеозйомку на свій телефон, при цьому з посмішкою говорила, що вона знімає їх на телефон. ОСОБА_12 підійшла до неї та запитала, до яких пір вона буде ображати матір, та почалася сварка і бійка, в ході якої ОСОБА_1 схопила ОСОБА_12 та почала її пхати обличчям об стіл, а ОСОБА_12 її тримала рукою за волосся. В цей час ОСОБА_9 схопила ОСОБА_1 за петельки, щоб віттягнути її аби припинити бійку, від чого футболка розірвалася. Потім побачила, що у ОСОБА_12 по щоці тече кров, та викликала поліцію. Зауважила, що таке саме пасмо волосся як у ОСОБА_1 було вирвано і у ОСОБА_12 , та у ОСОБА_9 були синці на животі та руках. Пояснила, що вони не звернулися до експерта та не зафіксували тілесні ушкодження, тому що не хотіли надавати цій ситуації публічного розголосу, бо в їхній сім`ї навіть крику ніколи не було, не те, що брудних лайок, та якби знали, що невістка зафіксувала тілесні ушкодження, також їх би зафіксували. Пояснила, що перші місяці невістка з свекрухою жили в злагоді, а потім невістка почала відчувати себе господинею в хаті. Спочатку все в будинку розставила по місцях, які вважала за необхідне, свекрусі дозволяла ставити та класти речі там, де вона визначила. Із-за кожної дрібниці вчиняла сварки, гримала дверима. Довели свекруху до того, що вона боялася виходити із своєї кімнати та з двору, коли вони вдома, виходила лише, коли син спить, а невістка на роботі, або вночі коли син з невісткою сплять. ОСОБА_2 монотонно виживали з її хати, вона часто плакала, від чого в неї підіймався тиск. Хотіли щоб ОСОБА_2 переїхала жити до своєї доньки ОСОБА_12 , бо сину ОСОБА_2 . ОСОБА_13 нікуди з`їжджати та у нього немає грошей. Також зазначила, що син та невістка ніколи не відмічали та не вітали ОСОБА_2 з Днем народження і забороняли родичам заходити у двір та відвідувати її. Одного разу коли ОСОБА_2 лежала хвора, вона їй зателефонувала і запитала, чи вона щось їла та чи хтось до неї заходив, вона відповіла що ні.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої та свідка, оглянувши дані відеозаписів та прослухавши аудіозапис, суд прийшов до наступного.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено, що склад адміністративного правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не вчиняла щодо ОСОБА_2 фізичного насильства.

Згідно з п. 14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання формують собою домашнє насильство і утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вчинення правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №256954, даними: рапорту за подією 102; протоколу прийняття заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.07.2024 року, за змістом якого ОСОБА_2 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_5 , яка на протязі тривалого часу вчиняє моральне та фізичне домашнє насильство стосовно неї; форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; термінового заборонного припису серія АА № 133419, від 24.07.2024; поясненнями в судовому засіданні та письмовими поясненнями ОСОБА_2 і ОСОБА_9 від 24.07.2024 року; даними відеозаписів DVD-R дисків.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст.173-2 ч.1 КУпАП, оскільки вона вчинила домашнє насильство (умисне вчинення діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого).

На відеозаписах та аудіозапису, наданих стороною захисту, зафіксовані події, які відбувалися після вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та жодних об`єктивних даних, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, вони не містять. Крім того, згоди на аудіозапис ОСОБА_2 , яка брала участь в розмові з сином, не надавала, та їй було невідомо, що син здійснює запис їхньої розмови на диктофон.

Суд не бере до уваги доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не вчиняла домашнього насильства, оскільки вони спростовуються зібраними та дослідженими по справі вищепереліченими доказами, а невизнання правопорушником своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне накласти на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

Відповідно до ч.1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.24, 40-1 ч.1,173-2 ч. 1; 284 ч.1 п.1 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170,00 гривень на користь держави (р/р UA0020573, отримувач коштів: ГУК Харків обл/МТГ Лозова/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Відповідно до положень ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а вразі оскарження такої постанови-не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок. (одержувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/рUA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С. А. Мицик