ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/10215/24

Провадження № 33/4820/478/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Романішена О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2024,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 29.03.2024 о 23:15 по вул. Майборського, 15, у м. Хмельницькому, в порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху керував автомобілем "Geely", номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, прийняти нову, якою провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною, оскільки працівниками поліції не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП, що підтверджується відеозаписом з місця події, та що спровокували підписання ним протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, працівниками поліції було використано незнання ним законодавства, а тому проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу з мундштуком, який використовували декілька раз, без заміни останнього на стерильний.

Стверджує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодних ознак алкогольного сп`яніння, які були у нього.

При цьому не зазначено наявність саме алкогольного показника 0,26%, що виключає адміністративну відповідальність.

Апелянт вважає, що роздруківка з приладу Драгер, яка долучена до матеріалів справи, є попереднім результатом і необхідно було повторне проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він не погоджувався з таким результатом, про що зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення, але такі обставини не взяті до уваги судом першої інстанції.

Звертає увагу на те, що прилад Алкотест 7510, за допомогою якого проводили його огляд на стан сп`яніння, відсутній у держреєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України, а його калібрування відбувалося з порушенням 6 місячного строку, що свідчить про недопустимість даного доказу.

Апелянт ОСОБА_1 стверджує, що він вживає ліки, які мають вміст спирту і призначенні йому лікарем, що підтверджується випискою з медичної картки від 08.04.2024, що вплинуло на показник приладу.

Крім того, прилад Алкотест 7510, за допомогою якого проводився його огляд на стан алкогольного сп`яніння має відповідно до Інструкції з експлуатації похибку, 0,6%о, тому результат тесту не може бути доказом перебування його в стані алкогольного сп`яніння.

На думку апелянта, висунете йому обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення від 29.03.2024 є безпідставним.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Романішена О.О., на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 245 КУпАП, передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння, тобто докази мають бути спрямованими саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), або відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з матеріалів справи, дізнання, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог закону, таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних:

-протоколу серії ААД №705832 про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП;

-роздруківки приладу «Драгер» № 7510 (тест № 542 від 29.03.2024, результат 0.26 проміле), з якої слідує, що ОСОБА_1 погодився з результатом приладу «Драгер», який підтверджує факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння, тобто показник приладу перевищує допустиму похибку;

-відеозапису, наданих працівниками патрульної поліції, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, який було зупинено за порушення ПДР, не освітлювався номерний знак автомобіля. Також проходження ОСОБА_1 процедури огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», із стерильним запакованим мундштуком, на місці зупинки, у встановленому законом порядку, погодження з результатом огляду та відмова, останнього, від проходження такого у медичному закладі;

-показань свідків, допитаних в суді першої інстанції, які є працівниками патрульної поліції, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які підтвердили, що ними, у встановлений день, час та місці, був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху. Під час спілкування з водієм, у нього були виявлені ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд за допомогою алкотестера на місці зупинки. Результат тесту показав наявність алкоголю, проти чого ОСОБА_1 не заперечував. До КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги», останній, їхати відмовився.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Alcotest Drager», такий огляд ОСОБА_1 проведено у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння позитивний 0,26 % проміле.

Із дослідженого місцевим та апеляційним судом результату тесту приладу «Alcotest Drager 7510» тест № 542 від 29.03.2024 слідує, що у ОСОБА_1 виявлено 0,26% проміле алкоголю.

З таким результатом, на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 погодився, свою згоду засвідчив підписом у протоколі, акті огляду та роздруківці чеку технічного приладу Alcotest Drager.

Дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В процесі апеляційного розгляду було переглянуто запис з нагрудної камери працівників поліції, яким в повному обсязі зафіксовані факт керування ОСОБА_1 автомобілем, з ознаками алкогольного сп`яніння та належна процедура проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер з використанням стерильного мундштуку. З результатом проведеного огляду в 0,26 % проміле ОСОБА_1 погоджується, будь-яких заперечень щодо такого огляду не висловлює.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Доводи ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, про те, що йому не було роз`яснено його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАПН, не заслуговують на увагу, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами та обов`язками, передбаченими ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, та повідомлено про час та місце розгляду справи, що підтверджується його підписом у відповідній графі протоколу, а тому посилання апелянта на те, що це не зафіксовано відеозаписом з місця події, відхиляються апеляційним судом.

Твердження апелянта про те, що огляд його, на місці зупинки транспортного засобу, працівниками поліції було проведено за допомогою приладу Драгер з використанням мундштука, який після кожного продуву не змінювався на стерильний, позбавлені підстав з огляду на наступне.

Відповідно до ДСТУ ЕN 15964:2014 пристрої для тестування алкоголю у видихуваному повітрі використовують мундштуки для відбору проб дихання. Пунктом 3.11 Стандарту визначено, що мундштук це гігієнічно запакована частина, призначена для одноразового використання, яку приєднують до приладу для виявляння алкоголю у видихуваному повітрі й через яку особа, що її перевіряють, подає пробу видихуваного повітря. Мундштук використовують, щоб запобігти змішуванню проби видихуваного повітря з навколишнім повітрям і розбавленню проби. При цьому слід зазначити, що згідно приписів пункту 5.2 Стандарту прилад повинен унеможливлювати вдихання забрудненого повітря від попередніх користувачів (тобто, використання мундштука, який вже використаний іншим п`яним водієм). Мундштук призначений тільки для одноразового використання. Мундштуки повинні бути в індивідуальній герметичній упаковці, яку можна легко відкрити.

При цьому, положеннями Інструкції по експлуатації приладу Драгер прямо передбачено необхідність використання саме нового мундштука для кожної особи.

Працівниками поліції, перед проходженням ОСОБА_1 тесту, одноразовий мундштук був розпакований та встановлений на прилад Драгер «ALKOTEST 7510» у присутності апелянта, безпосередньо перед проходженням ним тестування, що підтверджується відеозаписом з місця події, тобто ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер із встановленим стерильним мундштуком і одноособово, відповідно до положень ДСТУ, використовував його, для отримання результату, тому підстав для визнання процедури проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер з використанням стерильного мундштука, яку проведено з дотриманням вимог ДСТУ та діючого законодавства, недійсною, не має.

Щодо відсутності в протоколі про адміністративне правопорушення зазначення наявних ознак алкогольного сп`яніння, на які є посилання в апеляційній скарзі, то такі є безпідставними, оскільки наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 підтверджуються іншими матеріалами справи, зокрема, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4).

Посилання апелянта на те, що він не погоджувався з результатом огляду його на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою приладу Драгер, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, а тому безпідставно долучено до матеріалів справи роздруківку з приладу Драгер, так як він проходив неодноразово такий огляд, спростовується відеозаписом з місця події, з якого убачається, що ОСОБА_1 неодноразово намагався продути прилад Драгер, при цьому скаржився на стан здоров`я, і лише продувши належно його, результат якого був позитивний 0,26% проміле, погодився з ним та будь-яких заперечень не висловлював, особисто засвідчив підписом свою згоду в роздруківці з приладу Драгер та в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відсутність у держреєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення приладу Драгер Алкотест 7510, за допомогою якого проводили огляд ОСОБА_1 , як дозволеного до застосування на території України та порушення строків калібрування такого, спростовується даними листа начальника УПП в Хмельницькій області №18476/41/18/01-2024 від 23.07.2024 з додатками (а.с.37-42), в яких зазначено, що вказаний прилад сертифікований сервісним центром Драгер, який проводить гарантійне та післягарантійне обслуговування даних приладів. Крім того, у додатках, а саме, у настанові з експлуатації газоаналізатора зазначено, що технічне обслуговування, зокрема, сервісне обслуговування та градуювання приладу виконується тільки уповноваженим персоналом, принаймі один раз на 12 (дванадцять) місяців (а.с.40). З роздруківки газоаналізатора Драгер (а.с.5) убачається, що даний прилад пройшов градуювання 02.05.2023, а огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився даним приладом 29.03.2024, тобто за два місяці до наступного обслуговування.

Посилання апелянта на те, що він має захворювання та приймає медичні препарати, які зроблені на основі спирту, що вплинуло на показник приладу Драгер, під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відхиляються апеляційним судом, так як такі обставини ОСОБА_1 та його захисником не підтвердженні належними доказами, які свідчать про необхідність прийняття медичних препаратів, які містять спирт.

Границі допустимої похибки, під час експлуатування приладу Драгер, визначені настановою з експлуатації газоаналізатору Драгер Алкотест 7510 OIML, серед яких зазначено, що абсолютна похибка для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі є +0,03 мг/л (а.с.41) Результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер становить 0,26% проміле (а.с.5)

Допустимий вміст алкоголю в крові людини, яка керує транспортним засобом 0,2 проміле, встановлено п.7 ІІ Розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, показник Драгера на вміст алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 0,26% проміле із застосуванням абсолютної похибки становить 0,23%, що перевищує допустиму норму 0,2% проміле, є підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130КУпАП, та спростовує доводи апеляційної скарги щодо вищезазначеної похибки.

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи захисту, які не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому апеляційний суд виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

На думку апеляційного суду, у цій адміністративній справі, надані відповіді на всі вагомі аргументи поданої апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На ОСОБА_1 накладене безальтернативне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладені обставини, підстав для скасування постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги, не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2024 стосовно ОСОБА_1 - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.