Номер провадження: 33/813/2399/24
Номер справи місцевого суду: 947/2809/24
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М. Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Іжука Богдана Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 09 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 09.07.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 №1306 (далі-ПДР), які полягали в тому, що він 05.01.2024 о 08:37 в м.Одеса по вул. Дмитра Донського, біля будинку № 109, керував транспортним засобом марки «AUDI», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, неприродна блідість шкірного покрову, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «ООМЦПЗ» ООР водій відмовився. Вказане порушення вчинено повторно протягом року.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник Іжук Б.В. в інтересах ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Київського районного суду м.Одеси від 09.07.2024 та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку захисник зазначив, що справа розглянута за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, та захисника в її інтересах. Копія постанова отримана захисником лише 23.07.2024 через електронну пошту. 31.07.2024 суду надана апеляційна скарга, яка постановою Одеського апеляційного суду від 02.09.2024 повернута заявнику за відсутністю договору про надання правничої допомоги.

В обґрунтування апеляційної скарги, захисник зазначив, що:

-поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 і не забезпечив реальне право на юридичну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням права на захист;

- інспектором поліції на місці зупинки транспортного засобу огляд водія не проводився, матеріали справи не містять відомостей про відмову ОСОБА_1 пройти такий огляд на місці, що було б підставою для проведення огляду в закладі охорони здоров`я;

- з відеозапису не вбачається наявності в ОСОБА_1 будь-яких ознак наркотичного сп`яніння;

- в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем;

- зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 є неправомірною та безпідставною, що є підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі процедура огляду водія, неправомірними за правовим принципом «плодів отруєного дерева»;

- на відеозаписі не зафіксовано та матеріалами справи не доведено факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисник Іжук Б.В., будучі належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з`явились. 15.10.2024 захисник Іжук Б.В. надав суду заяву про розгляд справи без участі апелянта та його представника, зазначивши про підтримання вимог апеляційної скарги та прохання їх задовольнити. Зогляду на положення ч.6 ст.294 КУпАП при встановлених обставинах, у суду апеляційної інстанції відсутні перешкоди для розгляду справи.

При цьому, судом враховано, що за положеннями ч.2 ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи за адміністративним правопорушенням за ст.130 КУпАП не є обов`язковою.

Висновки щодо строків на апеляційне оскарження

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

Частина 1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи встановлено, що матеріали справи надійшли до суду 19.01.2024.

Справа була призначена до розгляду на 08.03.2024 на 10:30 та неодноразово відкладалась на різні дати за клопотаннями сторони захисту.

01.07.2024 захисник Іжук Б.В. в інтересах ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи без участі особи, яка притягається до відповідальності, та його захисника.

09.07.2024 справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 та захисника Іжук Б.В.

За інформацією ЄДРСР постанова суду надіслана для оприлюднення: 09.07.2024, забезпечено надання загального доступу: 12.07.2024.

23.07.2024 захиснику Іжуку Б.В. суд направив на електронну адресу копію постанови суду від 09.07.2024.

31.07.2024 захисник Іжук Б.В. скерував засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу на вказану постанову суду, яка зареєстрована судом 09.08.2024.

Постановою Одеського апеляційного суду від 02.09.2024 апеляційна скарга повернута захиснику, у зв`язку з ненаданням суду доказів на підтвердження повноважень захисника.

Вказана постанова Одеського апеляційного суду доставлена захиснику 02.09.2024 о 14:55, про що складена відповідна довідка.

06.09.2024 захисник ОСОБА_2 повторно звернувся до суду через засоби поштового зв`язку з апеляційною скаргою, до якої додано документи, що посвідчують повноваження адвоката.

З урахуванням наведених обставин, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, апеляційний суд дійшов висновку про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: повторна відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, повністю доведена та підтверджується доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №733778 від 05.01.2024, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 05.01.2024 о 08:37 в м.Одеса по вул. Дмитра Донського, біля будинку № 109, керував транспортним засобом марки «AUDI», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, неприродна блідість шкірного покрову, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «ООМЦПЗ» ООР водій відмовився. У зв`язку з тим, що правопорушення вчинено повторно, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.130 КУпАП. Вказаний протокол підписано ОСОБА_1 , у графі «Пояснення особи, яка притягається до відповідальності, по суті порушення» зазначено: «Надам у суді»;

- відеозаписами з портативних відеореєстраторів нагрудних камер поліцейських, якими зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , особу якого встановлено за паспортом. Причина зупинки непрацюючий задній правий стоп, що була наголошена поліцейським водієві та згодом складена постанова за ч.1 ст.121 КУпАП. Під час спілкування інспектора поліції з водієм, у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, які наголошені водієві. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій спочатку погодився та разом з поліцейськими прослідував до медзакладу. Однак, під час слідування до медзакладу на питання поліцейського ОСОБА_1 повідомив про вживання ним в той же день зранку наркотичний засобів (курив), а також зазначив, що він працює на двох роботах, одна з яких водій такси. При цьому на відео зафіксовано, що під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в салоні автомобіля перебувала клієнтка послуг таксі. Після роз`яснень поліцейськими, що наслідками підтвердження лікарем стану наркотичного сп`яніння та відмови водія від проходження такого огляду є складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, водій, остаточно визначившись, повідомив про свою відмову від проходження огляду. Працівниками поліції роз`яснено права особи, яка притягається до відповідальності, складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, повідомлено про відсторонення від права керування та доставлено водія назад до місця зупинки;

- довідками про наявність повторності вчинення адмінправопорушення (постанова Малиновського районного суду м.Одеси від 28.11.2023 у справі №521/23371/23) та про отримання посвідчення водія, що підтверджують статус водія та кваліфікацію виявленого правопорушення;

- направленням на огляд водія до КНП «ООМЦПЗ» ООР від 05.01.2024, в якому зазначено, що огляд не проведено.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Слід зазначити, що до учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії (ч.2 ст.14 Закону України "Про дорожній рух"). Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух (абз.2,4 ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух"). Одним із таких органів державного контролю є Національна поліція (ст.52 цього Закону).

За змістом абзаців 3 та 5 ч.2 ст.16 вказаного Закону водій зобов`язаний: виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За положеннями п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України "Про дорожній рух" і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним із таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

За змістом ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан наркотичного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст.266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі- Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно зі ст.266 КУпАП, п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 4 розділу 1 Інструкції визначено ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема, такими ознаками є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), якими є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.

За положеннями Інструкції визначення ознак щодо можливості знаходження водія у стані наркотичного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських, а перевірка наявності чи відсутності у водія такого стану в порядку медичного огляду у відповідному медичному закладі. Тому, у випадку наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу знаходиться у стані сп`яніння, водій, на вимогу поліцейських за положеннями пункту 2.5 ПДР України, зобов`язаний пройти медичний огляд.

Отже, законодавством не передбачено право водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а встановлено обов`язок водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було. Вказані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.

За інформацією ЄДРСР, яка є загальнодоступною, постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 28.11.2023 у справі №521/23371/23 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння (події 12.09.2023). Вказане судове рішення набрало законної сили та не було оскаржено до суду апеляційної інстанції.

За диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння утворює самостійний склад адміністративного правопорушення. При цьому, за диспозицією ч.2 ст.130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 цієї статті, є складом правопорушення.

Крім того, слід зазначити, що постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 29.04.2024 у справі № 521/671/24 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за керування 26.11.2023 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, який підтверджено висновком КНП «ООМЦПЗ» ООР за №002815. Вказане судове рішення оскаржено до апеляційного суду та постановою Одеського апеляційного суду від 02.07.2024 залишено без змін.

Нормами законодавства передбачено порядок оформлення відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, ч.6 ст.266 КУпАП передбачено направлення особи для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

За положеннями пункту 8 Порядку від 17.12.2008 №1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу 1 Інструкції).

Проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння має обов`язково відбуватись у закладі охорони здоров`я, оскільки відповідно до положень п.7 розділу 3 Інструкції передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Будь-якого іншого способу проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, окрім як у закладі охорони здоров`я з обов`язковим проведенням лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу чинним законодавством не передбачено.

Саме у випадку алкогольного сп`яніння передбачений огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. Вказане підтверджує також назва та зміст розділу ІІ Інструкції № 1452/735 "Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів", який регламентує проведення поліцейським огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.

Приписи розділу ІІ Інструкції № 1452/735 щодо огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу незастосовні до процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тільки алкогольного. На це вказує і пункт 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, відповідно до якого у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції № 1452/735, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто не проводить огляду на стан таких різновидів сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.

Таким чином, на місці зупинки поліцейський може здійснити лише огляд водія на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів. У даному ж випадку поліцейський наголосив про наявність підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, що вимагає проведення огляду лише у медичному закладі. Тому доводи апеляційної скарги щодо порушення процедури огляду не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

У випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за порушення водієм п. 2.5 ПДР України. Вказане було неодноразово роз`яснено працівниками поліції ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписами.

У виконання вимог ч.2 ст.266 КУпАП до матеріалів справи долучено відеозаписи з нагрудних камер поліцейських щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .

Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний та допустимий доказ у справі.

Наявним відеозаписом чітко зафіксований факт зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , виявлення поліцейським у нього ознак наркотичного сп`яніння, пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння в медзакладі, слідування до медзакладу та висловлення водієм відмови від проходження огляду, вказані обставини у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані в суді апеляційної інстанції. Об`єму наявних відеозаписів достатньо для перевірки встановлених судом обставин відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку.

Слід зауважити, що під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що повторна протягом року відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням вимог п.2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком такої повторної відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.2 ст.130 КУпАП.

Слід відмітити, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правопорушенням з формальним складом, тобто є закінченим саме з моменту висловлення особою відмови від проходження відповідного огляду.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо відсутності у нього видимих ознак наркотичного сп`яніння з посиланням на відеозапис, оскільки за обставин відмови від законної вимоги щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння перевірці підлягає факт саме порушення водієм п 2.5 ПДР, а не факт перебування чи ні у такому стані. При цьому, як зазначалось вище, визначення ознак щодо можливості знаходження водія у стані сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських, а перевірка наявності чи відсутності у водія такого стану в порядку медичного огляду у відповідному медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність зупинки апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

З оглянутих відеозаписів вбачається, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 здійснена за непрацюючий на транспортному засобі заднього правого стопу, за що згодом складена поліцейськими постанова за ч.1 ст.121 КУпАП.

Крім того, з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, не згода водія із причинами зупинки або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки. Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п.2.5 ПДР України. Матеріали справи не містять даних про оскарження ОСОБА_1 у встановленому порядку дій працівників поліції.

Посилання сторони захисту на постанови апеляційних судів в інших справах про адміністративні правопорушення не мають преюдиційого значення для суду під час розгляду цієї справи. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом (ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Такі висновки сформульовані в пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17.

Доводи захисника на те, що ОСОБА_1 не було забезпечено право на юридичну допомогу під час складання протоколу не ґрунтуються на відповідній правовій основі. Слід зазначити, що діючим законодавством не передбачена обов`язкова присутність адвоката під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. Посилання захисника на положення п.9 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не приймаються судом до уваги, оскільки стосуються розгляду поліцейським на місці зупинки справ про адміністративні правопорушення, перелік яких визначений у п.2 вказаного розділу і до якого не відноситься ст.130 КУпАП.

При цьому, судом враховано, що ОСОБА_1 , як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції скористався своїм правом на захист шляхом укладання з адвокатом Іжук Б.В. договору про надання правової допомоги від 23.02.2024.

Доводи апеляційної скарги щодо не роз`яснення поліцейським ОСОБА_1 прав спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами (диск 1 БК 475768 з 44.10-44:37хв) та протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №733778 від 05.01.2024, в якому зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, про що останній розписався.

Доводи апелянта щодо відсутності фіксації факту руху чи зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Факт керування автомобілем ОСОБА_1 при обставинах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі.

Так, відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, і протоколом про адміністративне правопорушення.

Наявний в матеріалах справи протокол ОСОБА_1 підписав, зауважень щодо керування ним транспортним засобом в день події не зазначив. Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до норм ст.256 КУпАП, уповноваженою державою особою у відповідності до вимог Інструкцій, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», зауважень до нього подано не було.

Крім того, з відеозапису встановлено, що саме ОСОБА_1 :

- перебував за кермом автомобіля, двигун якого не був увімкнений;

- не заперечував факту керування транспортним засобом;

- в салоні його автомобілю перебувала клієнтка, яка користувалась послугами такси, що надавав ОСОБА_1 , інших осіб не було. При цьому, ОСОБА_1 не зазначав, що транспортним засобом керував інший водій;

- надав поліцейським документи, що посвідчують його право керування транспортним засобом (тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, паспорт та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу);

- за керування транспортним засобом, що має технічні несправності (непрацюючий правий задній стоп), притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП за відповідною постановою поліцейських.

Наведене в сукупності свідчить про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в день події.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності факту відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами. Зокрема, на диску 2 містить відеозапис з бодікамери 471503, на якому у проміжок часу з 20:50-21:10 хвилин, поліцейський повідомив ОСОБА_1 про відсторонення від права керування транспортним засобом.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, доведена наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції розглянуто справу і прийнято рішення на основі повного, всебічного, об`єктивного й неупередженого дослідження й аналізу матеріалів, направлених правоохоронним органом.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2007 у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При цьому, апеляційний суд також звертає увагу на те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Враховуючи положення ст.251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування, а тому апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Іжука Богдана Володимировича задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м.Одеси від 09 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 09 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.А. Артеменко