справа № 932/941/24
провадження № 3/204/451/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Некрасов О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працевлаштованого ФОП ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

28 жовтня 2023 року о 09 годині 10 хвилин в м. Дніпро, Чечелівський район, вул. Вірменської общини, буд. 38 «б», ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння згідно із висновком КП ДБКЛПД ДОР № 5511 від 21 грудня 2023 року. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав пояснив, що ввечері, напередодні, тут недалеко вони їхали з товаришем. Він був на пасажирському сидінні. Їх зупинили патрульні поліцейські, вони вийшли. Після того, як вони вийшли, у них із патрульними поліцейськими трапилася словесна перепалка, після чого патрульні сказали, що можуть довести те, що він керував транспортним засобом. Після цього всього йому патрульні поліцейські запропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння. Він погодився пройти медичний огляд. Вони його навіть назад не привезли після огляду. Він поїхав із співробітниками поліції проходити медичний огляд, оскільки вони наполягали та говорили, що складуть на нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Він поїхав на медичний огляд, розраховуючи на те, що він був «чистим». З приводу аналізів йому говорили, що через 1,5 тижні будуть вони готові. Він дійсно водій, на право керування транспортними засобами він здавав іспит, правила ПДР знає, права водія він знає. Він поїхав разом із патрульними поліцейськими проходити огляд на визначення стану сп`яніння як водій, оскільки вони б на нього склали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Працівники поліції почали йому погрожувати, говорили, якщо він не поїде, то складуть на нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, або ж казали, що вони доведуть за 5 хвилин, що він був за кермом транспортного засобу. В них не було підтвердження того, що він був за кермом, однак він поїхав разом із ними. Він неправомірні дії працівників поліції не оскаржував, оскільки у нього не було часу на це. Він телефонував на гарячу лінію, однак доказів цього у нього не має. Ці події відбувались давно, він їздив за висновком, однак його не було, ну він й подумав, що якщо його не має, то немає. Коли вони вийшли із автомобіля, патрульні поліцейські почали говорити, що саме він був за кермом, оскільки це був його транспортний засіб. Спочатку він би написав скаргу, однак на даний час вже сплинуло багато часу. Дійсно, він притягувався до адміністративної відповідальності за відмову від проходження медичного огляду. Він знав своє право на відмову від проходження медичного огляду. Він не хотів щоб був суд. Він нічого не вживав із наркотичних речовин. Лікар таке написав, оскільки напевно образився на нього та є «кумом чи сватом» патрульних поліцейських.

14 червня 2024 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від адвоката Курячого А.М. надійшли письмові пояснення по справі. Відповідно до яких, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення свідки не залучались. Згідно довідки відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції від 16 січня 2024 року у зв`язку із збігом строку зберігання відеозаписів поліція не може надати відеозаписи з бодікамер патрульних поліцейських «за подією 28 жовтня 2023 року до протоколу серії ААД № 689354 від 15 січня 2024 року». У матеріалах справи відсутні докази вчинення правопорушення ОСОБА_1 , оскільки сам по собі факт сп`яніння не є порушенням правил дорожнього руху і не передбачає відповідальності за ст. 130 КУпАП. У зв`язку із чим просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення.

Відповідно до абз. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 3 ст. 8 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 279-4 цього Кодексу.

Таким чином, суддя, розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене відповідною статтею КУпАП, чи порушені норми законодавства даною особою, якщо форма статті є бланкетною, чи винна особа, що притягається до особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними по справі матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 689354 від 15 січня 2024 року; рапортом інспектора 1 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Колесніка В.І. від 15 січня 2024 року; висновком КП «ДБКЛПД» ДОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 грудня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 28 жовтня 2023 року перебував в стані наркотичного сп`яніння (метамфетаміни); карткою обліку адміністративного правопорушення; актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 5511 від 28 жовтня 2023 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 жовтня 2023 року; постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2024 року.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Так, згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями частини першої статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Відповідно до рішення № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Статтею 251 КУпАП визначено, що суд встановлює юридично важливі обставини справи з усіх доказів по справі в цілому, а не тільки за протоколом, який є лише одним з письмових доказів.

Так, згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

За змістом ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У рішенні по справі «О`Галоган та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Твердження ОСОБА_1 щодо не здійснення керування транспортним засобом, суддею не беруться до уваги, оскільки, як підтвердив в судовому засіданні ОСОБА_1 , останній знаючи свої права як водія, оскільки здавав екзамен щодо отримання права керування транспортними засобами, правила ПДР України, на пропозицію патрульних поліцейських погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння, хоча і міг відмовитись від такого огляду, що свідчить про свідоме виконання останнім вимог п. 2.5 ПДР України та факт керування ним транспортним засобом.

У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, яке отримав за результатом проходження відповідного навчання та здачі екзамену, що свідчить про знання в повному обсязі останнім Правил дорожнього руху України та, відповідно, своїх прав та обов`язків, як водія, тобто особи, яка керує транспортним засобом..

Крім цього, слід зазначити, що посилання ОСОБА_1 на неправомірні дії патрульних поліцейських щодо нього, не можуть бути взяті суддею до уваги, оскільки як пояснив ОСОБА_1 він не звертався зі скаргами на дії патрульних поліцейських.

Відсутність же відеодоказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не може свідчити на користь ОСОБА_1 , оскільки поведінка ОСОБА_1 на місці зупинки, його добровільна згода на проходження огляду, обізнаність про права та обов`язки, відсутність заперечень щодо пропозиції патрульних поліцейських, відсутність скарг на їх дії, у своїй сукупності підтверджує факт керування 28 жовтня 2023 року о 09 годині 10 хвилин транспортним засобом ОСОБА_1 .

Дослідивши наявні докази, вважаю, що ОСОБА_1 винен у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступеню вини та інших вимог передбачених ст.ст. 33-35 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винну стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною третьою цієї статті.

Згідно з постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2024 року ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Враховуючи викладене, при призначенні ОСОБА_1 стягнення в частині позбавлення права керування транспортним засобом необхідно приєднати невідбуту частину стягнення за постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, яка становить 02 роки 04 місяці 29 днів позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Тому, оскільки ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з нього на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП приєднати невідбуту частину стягнення відповідно до постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2024 року, та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, позбавити права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років 04 (чотири) місяці 29 (двадцять дев`ять) днів, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушниці, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд міста Дніпропетровська.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя О.О. Некрасов