Справа № 331/5991/24
Провадження № 3/331/2262/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Клименко Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ниркове Попаснянського району Луганської області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2024 року, о 20 годині 37 хвилин, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , не виконувала батьківські обов`язки, щодо виховання свого неповнолітнього сина, ОСОБА_2 , 2006 р.н., внаслідок чого останній побив та образив неповнолітнього ОСОБА_3 , 2009 р.н., чим порушила ч. 1 ст. 150 Сімейного кодексу України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнала та пояснила суду, що 09.09.2024 року, у вечірній час доби, вона разом з дітьми перебувала на дитячому майданчику, розташованому у дворі багатоповерхового будинку по вул. Українській в м. Запоріжжі. Зокрема її молодша донька, ОСОБА_4 , почала скаржитися на те, що деякі однолітки почали глузувати з неї, у зв`язку з чим вона разом з донькою підійшла до однієї з дівчат, щоб примирити дітей. Однак, в цей час, її неповнолітній син ОСОБА_2 підійшов до одного із хлопців, який виявився братом однієї з дівчат, та вдарив його, самої бійки вона не бачила. У вчиненому щиро розкаялась та пояснила, що подібний випадок з її сином стався вперше, у зв`язку з чим з ним була проведена виховна бесіда. Просила суд звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Диспозиція 1 ст. 184 КУпАП, передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, у ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, окрім її визнання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, повністю підтверджена фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 002374 від 13.09.2024 року в сукупності з копіями рапортів працівників поліції від 09.09.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , копією письмових пояснень ОСОБА_2 , копією письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які узгоджуються з обставинами, вказаними в протоколі та долучені до матеріалів справи.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме, ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В силу норми ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи сукупність фактів та обставин вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягалась, ступінь її вини, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, з урахуванням того, що в результаті вчиненого проступку не настало тяжких наслідків, суд вважає за можливе на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі ст. 22 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити, звільнивши її від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Л.В. Клименко