провадження № 3/361/4946/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2024 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13.10.2024 ОСОБА_1 о 15 год. 30 хв., перебуваючи за за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство відносно сестри ОСОБА_2 , що полягало в образливому чіплянні та завданні ударів по голові, що могло завдати шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, в цей же день 13.10.2024 ОСОБА_1 о 10 год. 00 хв., перебуваючи за за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство відносно сестри ОСОБА_2 , що полягало в образливому чіплянні та завданні ударів по обличчю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи, що вказані матеріали стосуються однієї і тієї ж особи, справи про які розглядаються одним і тим же органом, суд із врахуванням вимог ст. 36 КУпАП вважає, що дані адміністративні справи слід об`єднати для спільного розгляду в одне провадження з метою недопущення негативного впливу на повноту судового розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні домашнього насильства відносно своєї сестри не визнав, повідомив суду, що з сестрою він часто свариться з приводу спадщини, однак фізичного насильства він не застосовував. У разі, якщо суд дійде висновку щодо його винуватості, просить суд не накладати суворе стягнення, так як він являється пенсіонером.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 , повідомила суду, що вона, її брат ОСОБА_1 та їх мати проживають в одній квартирі, брат в одній кімнаті, а потерпіла з матір`ю в іншій. Потерпіла ОСОБА_2 доглядає за їх хворою матір`ю, яка є лежачою. В той день зателефонував брат ОСОБА_1 та дав завдання почистити килим, вона відмовила так як була зайнята іншими справами, а коли він повернувся додому вчинив з цього приводу сварку, в ході якої почав бити потерпілу, вона намагалася викликати поліцію, однак ОСОБА_1 вибив з її рук телефон, тому поліцію викликала дочка, яка в цей час телефонувала і все почула. Після конфлікту брат пішов з дому, а ввечері повернувся п`яний і знову почав бити потерпілу, тому вона була вимушена знову викликати поліцію. Зазначила, що в брата складний характер, він і раніше вів себе агресивно, однак останнім часом почав ще й завдавати їй ударів, ляпасів, вона мовчала, бо вважала, що він припинить такі дії. В судовому засіданні просила суд заслухати один із останніх записів спілкування із братом, включила запис з телефону, де чоловік кричить на жінок, ображає, принижує їх та обзиває нецензурною лайкою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши наявні матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII визначено, що домашнє насильствоце діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3 ч. 1ст. 1 цього Закону).

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Враховуючи пояснення сторін та оцінивши докази у їх сукупності, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства повністю доведеною та підтвердженою: протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД № 243585 та ВАД № 243586 від 13.10.2024; протоколами прийняття заяви ОСОБА_2 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке що готується) від 13.10.2024, в яких вона повідомляє про скоєння ОСОБА_1 відносно неє домашнього насильства; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 13.10.2024, які не суперечать викладеним в судовому засіданні поясненням та підтверджують викладені в протоколах про адміністративне правопорушення обставини та іншими матеріалами справи.

Вказані документи, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, які узгоджуються між собою.

Дії ОСОБА_1 кваліфікую за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення дій фізичного та психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, відомості про особу ОСОБА_1 , який являється пенсіонером, не притягувався до адміністративної відповідальності, інші обставини, викладені у ст. 33-35 КУпАП, вважаю, що є всі підстави для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.33-35,173-2, 252,283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справи №361/10425/24 (провадження №3/361/4946/24) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та №361/10426/24 (провадження №3/361/4947/24) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП об`єднати в одне провадження та присвоїти їм номер №361/10425/24 (провадження №3/361/4946/24).

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 170,00 грн. (сто сімдесят гривень).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н. С. Сіренко