Провадження №: 3/755/5339/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2024 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Мельниченко Л.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

05 серпня 2024 року близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по вул. М. Черемшини, 85 у м. Києві, керував автомобілем «Москвич», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою приладу алкотестер «Драгер» 6820, тест 5889. Результат огляду 1,42 %о. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 протягом року двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а саме: постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 130 КУпАП, за вчинення яких накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 /три/ роки.

У судові засідання ОСОБА_1 двічі не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та будь-яких пояснень суду не надав.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, суд здійснив всі можливі заходи для дотримання прав ОСОБА_1 проте, враховуючи строки розгляду справи про адміністративні правопорушення, суд розцінює поведінку ОСОБА_1 як свідоме зловживання своїми процесуальними правами, завідомо направлене на безпідставне затягування судового процесу.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, врахувавши, що судом були вжиті всі можливі, передбачені законом заходи для виклику ОСОБА_1 до суду, суддя, з дотриманням вимог ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглядати справу про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1 за наявними матеріалами.

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі серії ААД № 858065 від 05 серпня 2024 року: «05 серпня 2024 року близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по вул. М. Черемшини, 85 у м. Києві, керував автомобілем «Москвич», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою приладу алкотестер «Драгер» 6820, тест 5889. Результат огляду 1,42 %о. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 130 КУпАП».

При відтворенні відеозапису встановлено, що працівники поліції зупинили автомобіль «Москвич», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , у зв`язку з порушенням правил ПДР та пересування під час комендантської години. Працівники поліції повідомили йому, що в нього є ознаки алкогольного сп`яніння, та висунули законну вимогу пройти перевірку приладом «Драгер» або у лікарні, роз`яснили наслідки проходження та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 заперечував що за кермом автомобіля був він, проте працівники поліції повідомили, що це було зафіксовано на боді камеру та є три свідки того, що ОСОБА_1 перебував за кермом. Тоді ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спец приладу «Драгер», при цьому не зазначив, що він знає, що знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, так як пив пиво, але сподівається, що «Драгер» це не покаже. З дотриманням усіх вимог підготовки приладу до тестування, працівники поліції підготували прилад та провели дослідження. Результат тестування 1,42 %о. Працівники поліції роздруковують талон та складають акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. ОСОБА_1 не заперечує результати та підписує акт і тест. Працівники поліції складають на ОСОБА_1 протокол, роз`ясняють його зміст, наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Як вбачається з даних, що містяться в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, огляд був проведений «Drager Alcotest 6820» у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 таких ознак сп`яніння, як поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Встановлений результат огляду позитивний. ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом в акті згоду з результатами дослідження. Доповнень та зауважень до акту не надходило.

До цього акту долучений результат тесту.

Як вбачається з талону тестування на алкоголь, ОСОБА_1 проходив тест приладом «Drager Alcotest 6820», за результатами проведення якого встановлено наявність у нього 1,42 %о алкоголю. ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом в акті згоду з результатами дослідження.

Як вбачається із довідки старшого інспектора ВАП УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Миколаєнко Н. щодо проведення заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з картки обліку адміністративного правопорушення від 02 грудня 2023 року, на ОСОБА_1 накладено стягнення за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з даних, що містяться у постанові Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2023 року: « ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік».

Як вбачається з картки обліку адміністративного правопорушення від 05 березня 2024 року, на ОСОБА_1 накладено стягнення за порушення ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з даних, що містяться у постанові Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2024 року: « ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 130 КУпАП, за вчинення яких накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 /три/ роки».

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення від 05 серпня 2024 року; талон «Драгер»; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; довідку про повторність; картки обліку адміністративного правопорушення; постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2023 року; постанову Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2024 року, відтворивши диск з відеозаписом, суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 3 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, вчинення особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за будь-яке з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, у даному випадку керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, тобто суб`єктом правопорушення визнається особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП , огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з даних, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суддя, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, та те, що санкцією ч.3 ст. 130 КУпАП передбачено єдине адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкціїч. 3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом.

У той час, санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає конфіскацію транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Відповідно до вимог ст. 29 КУпАП конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 858065 від 05 серпня 2024 року не містить відомості, що автомобіль «Москвич», державний номерний знак НОМЕР_1 перебуває у приватній власності ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд не застосовує до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 30, 33, ч. 3 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до вимог ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення, з урахуванням норм статей 287-279 КУпАП, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя Л.А. Мельниченко