ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Педенко А.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції Національної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (РНОКПП невідомий) ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-2 ч. 1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2024 р. о 15 год. 24 хв., по пр-п. Повітряних Сил, 95-В, в м. Києві водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив п. 2.4 правил дорожнього руху України, тобто, не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, подану працівником поліції, що була подана завчасно, за допомогою світло проблискового диску, не зреагував та продовжив рух, маневруючи та почав стрімко набирати швидкість, був повторно зупинений шляхом заблокування службовою машиною працівника поліції, чим порушив вимоги ст. 122-2 ч.1 КУпАП.

14.11.2024 року до суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення без участі. В письмовому поясненні, ОСОБА_1 , свою вину заперечував, посилаючись на те що, в вимозі працівника поліції про зупинку, не було чіткості, щодо якого саме транспортного засобу в потоці, ця вимога була застосована.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до пункту 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Аналізуючи, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 861266 від 03.07.2024 року, постанову серії ЕНА №2529557від 03.07.2024 року, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-2 ч.1 КУпАП.

Аналізуючи письмове пояснення правопорушника, ОСОБА_1 , в якому підтверджується факт переслідування службовою машиною співробітника поліції - транспортного засобу марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_1 з суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-2 ч.1 КУпАП.

Відповідно до постанови серії ЕНА №2529557від 03.07.2024 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за перевищення встановлених обмежень швидкості руху більше як на 20 км/год, а саме водій ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 92 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості на 42 км/год. Швидкість вимірювалась приладом Trucam TC 8433.

На підставі вищезазначеного, виходячи з доказів, які містяться в матеріалах справи, винність ОСОБА_1 підтверджується відео фіксацією з боді-камери інспектора УПП ДПП у м. Києві старшого лейтенанта поліції Вербицького Д.А.

Так, частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Однак, згідно ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Встановлено, що правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 03 липня 2024 року, тобто на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП закінчились, тому суддя приходить до висновку про закриття провадження в справі згідно п. 7 ст. 247 КУпАП

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 9, 38, 122-4, 124, 247 п.7, 251 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст., 122-2 ч. 1 КУпАП.

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-2 ч.1 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.М. Педенко