Справа № 145/1192/24
Провадження 2-зв/145/8/2024 Провадження №3-зв/145/8/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2024 с-ще Тиврів

Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області ІванецьВ. Д. , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Копилової Лариси Вікторівни у справі № 145/1192/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Тиврівського районного суду Вінницької області Копилової Л.В. перебувають матеріали судової справи № 145/1192/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До Тиврівського районного суду Вінницької області надійшла заява особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Тиврівського районного суду Вінницької області Копилової Л.В. від участі у розгляді цієї справи.

Заява про відвід мотивована тим, що 28.08.2024 в порядку виконання договору про надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокат Турчак М.В. подала до Тиврівського районного суду Вінницької області клопотання про ознайомлення з матеріалами судової справи № 145/1192/24 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, станом на 21.10.2024 суддя Копилова Л.В. не надає доступу до матеріалів судової справи для ознайомлення, в зв`язку з чим захисник позбавлений можливості належним чином ознайомитися з відеозаписами, які наявні в матеріалах справи, чим порушила не тільки права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а й права її адвоката, передбачені чинним законодавством.

ОСОБА_1 , посилаючись на положення ч. 3 ст. 155 Закону України Про судоустрій і статус суддів та Типової посадової інструкції керівника апарату місцевого суду, зазначає, що забезпечення функціонування ЄСІТС, у тому числі і долучення до підсистеми Електронний суд матеріалів справи є функціональними обов`язками керівника апарату суду, в провадженні якого знаходиться справа.

Також вказує, що відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, у разі надходження заяви учасника справи про ознайомлення з матеріалами справи чи окремими документами в електронному вигляді через систему Електронний суд, суд, який отримав таку заяву, забезпечує сканування відповідних матеріалів справи у паперовій формі, що перебуває в такому суді, та долучення їх до матеріалів електронної судової справи.

Водночас звертає увагу суду, що невід`ємним додатком справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є відеозаписи по справі, які долучаються до інших письмових матеріалів. ОСОБА_1 зазначає, що його захисник перебуває в м.Харків, який систематично піддається обстрілам з боку рф, а також місце її знаходження є значно віддаленим від Тиврівського районного суду Вінницької області в зв`язку з чим його захисник позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи особисто в приміщенні суду.

Зазначені аргументи є тими обставинами, які викликають сумнів у неупередженості та безсторонності судді Копилової Л.В., у зв`язку з чим ОСОБА_1 заявляє відвід складу суду.

Суддя Копилова Л.В. у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про розгляд справи.

ОСОБА_1 та його адвокат Турчак М.В. у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, заяву про відвід, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу про адміністративні правопорушення України та інших законів України.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Водночас КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді, та відповідно не визначає порядку розгляду заяви про відвід. Проте, діючий Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України, мають відповідні положення про відвід судді, а тому, при розгляді вказаної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Таким чином, розгляд заяви про відвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення є можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом, а тому, з метою додержання принципу законності виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі - кримінального процесуального права при вирішенні цього питання, а саме статей 75-86, 80-81 КПК України.

Положеннями статей 75, 76 КПК України визначено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, та обставин, за яких суддя не має права брати участь у кримінальному провадженні, серед яких: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, що є родичами між собою.

Частина ч. 5 ст. 80 КПК України регламентує, що відвід повинен бути вмотивованим.

Водночас суд зазначає, що відвід мотивований тим, що суддя перешкоджає адвокату особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомитися через систему «Електронний суд» з матеріалами справи, а саме з відеозаписами долученими до адміністративного протоколу, саме ця обставина викликає сумнів у її неупередженості.

Разом з тим суд, дослідивши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 по факту вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, установив, що вона надійшла до суду 20.06.2024 (а.с. 1) та через систему автоматизованого розподілу визначено головуючого суддю Копилову Л.В. Справа призначена на 29.08.2024, однак 12.08.2024 до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи. Того ж дня вказана заява задоволена суддею Копиловою Л.В. та одразу, того ж дня, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності надані всі необхідні матеріали з відеозаписами з можливістю виготовлення копій, що підтверджується власноручним підписом ОСОБА_1 (а.с. 14)

У подальшому 29.08.2024 до Тиврівського районного суду надійшло клопотання адвоката Турчак М.В., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , яка просила відкласти розгляд справи та ознайомитися з матеріалами справи (а.с. 15). Відповідно клопотання було задоволене та справу перенесено на 30.09.2024.

30.09.2024 до суду надійшло клопотання адвоката Турчак М.В., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , яка просила знову відкласти справу, оскільки не отримала доступу до матеріалів справи та не може забезпечити належний захист своєму клієнту (а.с. 23). Справу перенесено на 22.10.2024.

Також слід зазначити, що суддя Копилова Л.В. 22.10.2024 звернулася до керівника апарату Тиврівського районного суду з метою забезпечення можливості ознайомлення з матеріалами справи адвоката Турчак М.В. в повному обсязі, зокрема, з відеозаписами , через підсистему «Електронний суд» (а.с. 34).

Отже, суддею Копиловою Л.В. не вчинено жодних дій, які б вказували на її упередженість у розгляді справи, а прийняті нею процесуальні рішення навпаки свідчать про те, що вона вжила необхідних заходів для надання достатнього часу для ознайомлення ОСОБА_1 та його адвоката з матеріалами справи.

Разом з тим 10.10.2024 до Тиврівського районного суду надійшла заява адвоката Турчак М.В. про відвід судді Копилової Л.В., у задоволенні якої суддею Тиврівського районного суду Патраманським І.І. відмовлено.

Також 22.10.2024 до Тиврівського районного суду надійшла аналогічна за змістом заява особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Копилової Л.В.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 245 КУпАП, серед завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Повторно заявлений відвід може свідчити про затягування розгляду справи та вказувати на ознаки зловживання правом, що відповідає нормам ч. 4 ст. 81 КПК України.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 , викладені у заяві про відвід суд зазначає.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23, визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України і застосовується у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Статтею 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

У справі "Білуха проти України" (пункт 49 рішення від 09 листопада 2006 року) ЄСПЛ зазначив, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. За об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Зазначену позицію закріплено у рішенні Великої Палати Верховного суду у справі № 908/137/18 від 04.02.2020 відповідно до якої для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді, але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

Отже, існує презумпція неупередженості судді, а протилежне необхідно доводити належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. 124 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 у разі надходження заяви учасника справи щодо ознайомлення з матеріалами справи чи окремими документами в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд» суд, який отримав таку заяву, забезпечує сканування відповідних матеріалів справи чи окремих документів у паперовій формі, що перебувають у такому суді, та долучає їх до матеріалів електронної судової справи.

Таким чином, до обов`язку суду при надходженні заяви учасника справи щодо ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд» належить забезпечення сканування відповідних матеріалів справи саме у паперовій формі.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас, алгоритм отримання доступу в підсистемі «Електронний суд» для ознайомлення із матеріалами справи, якщо учасник справи під час ознайомлення із матеріалами електронної справи у підсистемі «Електронний суд» виявить відсутність документів, передбачає можливість подати повідомлення про відсутність матеріалів у електронній справі шляхом заповнення відповідного шаблону серед переліку шаблонів вторинних заяв.

Із змісту заяви встановлено, що адвокат Самчука А.А. - ОСОБА_3 має доступ до зазначеної справи через особистий кабінет в підсистемі Електронний суд, однак їй не надано доступу для ознайомлення з відеозаписами по справі. Водночас у заяві не зазначено та не долучено відповідних доказів про те, що учасниками подавались повідомлення про відсутність матеріалів у електронній справі, зокрема відеозаписів, хоча така можливість доступна в підсистемі Електронний суд.

Також суд вказує, що для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надав доказів, які б підтверджували обґрунтованість заявленого відводу.

Отже судом не встановлено жодної обставини, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів в неупередженості судді Тиврівського районного суду Вінницької області Копилової Л.В. та унеможливлювала ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі № 145/1192/24 про адміністративне правопорушення, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Тиврівського районного суду Вінницької області Копилової Л.В. від участі у розгляді справи № 145/1192/24 є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. 75, 80, 81 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Тиврівського районного суду Вінницької області Копилової Л.В. від участі у розгляді справи № 145/1192/24 про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Іванець В. Д.