Номер провадження: 33/813/1900/24
Номер справи місцевого суду: 521/6857/24
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Рудуман А.О., Мягкова О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12 червня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

встановив:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 18.04.2024 року, о 22 годині 01 хвилин, за адресою: вул. Люстдорфська дорога, 13, м. Одеса, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyndai Elantra, державний номерний знак НОМЕР_1 при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та допустив зіткнення з транспортним засобом Mazda 3, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався крайній лівій смузі у тому ж напрямку. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим водій ОСОБА_1 порушив п. 10.1 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.

Не погоджуючись з постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 червня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 ;

2)суд першої інстанції не звернув уваги на те, що дії працівників поліції по складанню протоколу були здійснені з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення;

3)судом першої інстанції, а також працівниками поліції передчасно встановлено вину ОСОБА_1 , при цьому не врахувавши погодні умови, швидкість автомобілів, дорожнє покриття та конкретні обставини ДТП;

4)схема місця ДТП складена з пояснень лише одного учасника ДТП, а тому не може бути належним доказом у справі.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який наполягав на задоволенні його апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 7 ст. 294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Вина є одним із елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 124 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №851702 від 18 квітня 2024 року з якого вбачається, що 18 квітня 2024 року о 22:01 год. в м. Одеса по вул. Люстдорфська дорога, 13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyndai Elantra, державний номерний знак НОМЕР_1 при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом Mazda 3, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався крайній лівій смузі у тому ж напрямку. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП;;

-схему місця ДТП, на якій зафіксоване місце зіткнення транспортних засобів та відображено їх розташування на час приїзду співробітників поліції;

-письмові пояснення ОСОБА_2 з яких вбачається, що він 18.04.2024 року о 22:01 год. керував автомобілем Mazda 3, державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Люстдорфська дорога в напрямку вул. Водопровідної, в лівій смузі, побачив, водій автомобіля Hyndai Elantra, державний номерний знак НОМЕР_1 почав різко розвертатися перед його транспортним засобом. ОСОБА_2 почав гальмувати але не встиг і відбувся удар в передню праву сторону (рухаючись в лівій полосі по вул. Люстдорфська дорога, машина з права підрізала ОСОБА_2 і вдарила в праву сторону);

-письмові пояснення ОСОБА_1 з яких вбачається, що за словами ОСОБА_1 на даний час за станом здоров`я надати пояснення по суті не може. Пояснення надасть після одужання або в суді.

Письмових пояснень від ОСОБА_1 на адресу суду першої інстанції не надходило. Так, в судовому засіданні суду першої інстанції був присутнім представник ОСОБА_1 , який вину останнього у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не заперечував.

Отже, не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 на те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на тому, що згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, для захисту свої порушених прав ОСОБА_1 скористався своїм правом передбаченим ст. 268 КУпАП, залучивши для представництва та захисту його інтересів захисника Карпенко О.П., який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції надавав пояснення, заявляв клопотання.

Суд апеляційної інстанції надав ОСОБА_1 право доступу до розгляду його справи, надавати в судовому засіданні свої особисті пояснення, заявляти клопотання.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції повністю підтримав свою апеляційну скаргу, а також пояснив, що 18 квітня 2024 року в м. Одеса по вул. Люстдорфська дорога, він заїхав на заправку Socar, після чого виїхав із заправки, збираючись їхати далі додому в напрямку вул. Водопровідної. Все це відбувалося незадовго до комендантської години. Потім він вирішив перестроїтися в ліву смугу руху. Перед тим, як перестроїтися у ліву смугу для руху автомобілів, ОСОБА_1 впевнився в тому, що це буде безпечно, він не бачив, щоб позаду їхав якийсь транспортний засіб. Однак, коли почав свій маневр відчув удар в машину. Чому саме не бачив іншого автомобіля чітко пояснити не зміг у зв`язку із тим, що можливо у водія транспортного засобу Hyndai Elantra, державний номерний знак НОМЕР_1 не були увімкнені фари. Також, наполягав на тому, що не могла статися ДТП з такими збитками, якщо б водій іншого транспортного засобу дотримувався швидкісного режиму. ОСОБА_1 впевнений, що водій ОСОБА_2 їхав на великій швидкості та не намагався навіть гальмувати, виявивши на дорозі перешкоду. Також вважає, що працівники поліції не дотрималися інструкції і складання протоколу про адміністративне правопорушення та однобічно підійшли до ситуації, яка склалася не склавши протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні іншого водія.

Суд апеляційної інстанції зауважує на такому, що визначення ступеню вини іншого учасника ДТП, відносно якого органами поліції не складався протокол про адміністративне правопорушення, не входить до предмету дослідження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні водія ОСОБА_1 , проте встановлення ступеня вини ОСОБА_2 з одночасним дослідженням наявності вини (ступеня вини) у ДТП іншого учасника можливо у разі виникнення майнового спору з відшкодування збитків та моральної шкоди в межах цивільного судочинства.

Виходячи з положення ст. 124 КУпАП об`єктивною стороною правопорушення є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У п. 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.3.б ПДР України передбачено, що водії повинні бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Пунктом 10.1 ПДР України встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З огляду на досліджені під час апеляційного розгляду справи докази, з урахуванням схеми місця ДТП, наданими письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких він вказав, що водій транспортного засобу Hyndai Elantra, державний номерний знак НОМЕР_1 почав різко розвертатися перед його транпортним засобом, а також поясненням ОСОБА_1 , який також вказав, що мав намір перестроїтися у ліву смугу руху автомобілів, апеляційний суд вважає об`єктивно встановленим той факт, що водій ОСОБА_1 , після того як виїхав з бензозаправки на дорогу та продовжив свій рух, здійснював перестроювання у ліву смугу руху автомобілів, в наслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем Hyndai Elantra, який їхав у попутному напрямку у лівій смузі руху автомобілів, позаду транспортного засобу Mazda 3.

Отже, виконуючи перестроювання в ліву смугу руху автомобілей, водій ОСОБА_1 повинен був впевнитися, що це не заважає іншому транспортному засобу, який їхав позаду в лівій смузі руху, надати йому перевагу в русі.

У даному випадку, пояснення водія ОСОБА_1 про те, що він перед тим, як здійснити перестроювання з правої полоси руху у ліву, переконався у безпечності свого маневру, а також що він не бачив позаду ніяких транспортних засобів, означає лише те, що він неправильно оцінив дорожню обстановку і прийняв неправильне рішення щодо безпечності свого маневру.

Довід апеляційної скарги проте, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що дії працівників поліції по складанню протоколу були здійснені з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення, не підтверджується належними доказами з огляду на таке.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейського до компетентних органів.

Крім того, на місце ДТП приїхав адвокат Карпенко О.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , який не скористався своїм право та не вказав заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ст. 124 КУпАП, в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті правопорушення він нічого не зазначив, а також не надав ніяких пояснень.

Посилання апеляційної скарги на те, що схема місця ДТП складена з пояснень лише одного учасника ДТП, а тому не може бути належним доказом у справі є помилковим з огляду на те, що згідно положень Розділу IХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ 07.11.2015 №1395, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються:

1) схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський;

2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності);

3) показання технічних приладів (у разі їх наявності);

4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності);

5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

На схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти:

1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП;

2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів;

3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів;

4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям;

5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту;

6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів;

7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами;

8) ширина тротуарів, узбіччя;

9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття;

10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття;

11) розташування дорожньої розмітки;

12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху;

13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.

На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються:

1) марка (модель) пошкодженого транспортного засобу;

2) номерний знак транспортного засобу;

3) власник (співвласник) транспортного засобу;

4) серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою;

5) перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП;

6) вид пригоди;

7) кількість учасників ДТП;

8) порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306;

9) результати огляду на стан сп`яніння (у випадку його проведення);

10) тип транспортного засобу.

Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

Отже, працівники поліції самостійно заповнюють схему місця ДТП в якій зображують і фіксують об`єкти і яка підписується водіями.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок недотримання водієм ОСОБА_1 вимог саме п.п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ст. 124 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова