Справа №487/8585/24
Провадження №3/487/2216/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2024 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючої судді Дерепи К.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , є військовослужбовцем ЗСУ та проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 , за ч. 1ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2024 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 . Згідно змісту даного протоколу 16.09.2024 о 17.20 год ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 висловлювався в адресу гр. ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрожував внаслідок чого умисно завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

У судові засідання на 15.00 год. 03.10.2024, 14.30 год. 09.10.2024, 15.00 год. 18.10.2024 ОСОБА_1 не з`явився. В телефонному режимі повідомив що наразі перебуває на військовій службі та територіально знаходиться далеко.

Згідно ст. 268 КУпАП України під час розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 цього Кодексу присутність такої особи не є обов`язковою.

Ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вивчивши адміністративні матеріали, оцінивши у своїй сукупності всі докази по даній справі, суд враховує наступне.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Дотримуючись вимог ст.280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У підтвердження вини ОСОБА_3 суб`єктом звернення надано суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення та диск із відеозаписом.

Дослідивши надані докази, вивчивши зміст протоколу та переглянувши відеозапис, суд встановив, що ОСОБА_3 зміст протоколу не читав, пояснення змісту: «Надам у суді» написав під диктовку працівника поліції, яким не було озвучено ОСОБА_3 змісту протоколу чи запропоновано ознайомитися з ним самостійно, не було роз`яснено зміст статей 55, 56, 59, 63 Конституції України, 268 КУпАП.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі служить інструментом фіксування події, обставин та підтвердження їх доказами, а тому потребує підтвердження зазначеного у ньому іншими беззаперечними та допустимими доказами на доведення вини особи.

Однак, в матеріалах справи взагалі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження обставин, викладених в протоколі.

Відеозаписом зафіксовано лише період складення протоколу, спілкування працівника поліції з ОСОБА_3 , який поводився спокійно, не проявляючи жодних ознак неналежної поведінки ані з працівниками поліції, ані з громадянкою ОСОБА_2 . При цьому на відео зафіксовано, що ОСОБА_3 , який є військовослужбовцем та на короткий термін приїхав провідати свою дитину, просив аби ОСОБА_2 дозволила йому побачитися з дитиною.

Докази в підтвердження вчинення ОСОБА_3 будь-яких діянь з ознаками фізичного чи психологічного характеру, передбачених 173-2 ч. 1 КУпАП, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 відсутні.

Докази у підтвердження самої події відсутні.

Працівник поліції проявив формальне відношення до даної справи та не надавши належної оцінки обстановці та обставинам події безпідставно склав протокол, який не ґрунтується на жодному належному та допустимому доказі.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд зауважує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що суд, оцінюючи докази, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суду не надано належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до переконання, що провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283-284 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України у зв`язку відсутностю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: К.М. Дерепа