ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2024 Справа №607/20483/24 Провадження №3/607/8611/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №130586 від 16.09.2024, складеного працівниками поліції за ст.122-4 КУпАП, ОСОБА_1 09.08.2024 о 07 год. 42 хв. в м. Тернопіль, по вул. Торговиця, керуючи автобусом АТАМАN, н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце події покинув, чим порушив вимоги п.2.10а ПДР України.

У судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП заперечив. Пояснив, що жодної дорожньо-транспортної пригоди не було. Щоб уникнути зіткнення з іншим автомобілем, який рухався з перевищенням швидкості руху, він застосував екстрене гальмування, внаслідок чого пасажирка автобусу впала у салоні на підлогу. Після того, як всі пасажири повідомили, що все гаразд, він продовжив рух по маршруту.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п. 2.10а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди .

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №130586 від 16.09.2024, у матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, наявні: протокол огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) від 11.08.2024 та додатки до нього план-схема, таблиця ілюстрацій; письмові пояснення ОСОБА_2 від 11.08.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; шляховий лист; письмові пояснення від 10.09.2024; копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №018803 від 16.09.2024 стосовно ОСОБА_1 за ст.125 КУпАП; рапорт інспектора від 11.08.2024.

Інших доказів матеріали справи не містять.

Умовами настання адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП є залишення місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Відповідно до Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Як вбачається із доданих до протоколу матеріалів, в них відсутні належні та допустимі докази того, що мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Протокол огляду місця події, план-схема та таблиця ілюстрацій, які є додатками до протоколу не містять про це жодної інформації. Інших доказів того, де і як відбулась ДТП немає.

Об`єктивних (медичних) доказів того, що ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження до протоколу не додано.

Тому, в суду відсутні підстави стверджувати, що відбулася дорожньо-транспортна пригода, а ОСОБА_1 був її учасником.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. При цьому, всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому, не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст.251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 ставиться у вину порушення Правил дорожнього руху України. Проте, належними та допустимими доказами не доведено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10а ПДР України.

Отже, враховуючи положення ст.251 КУпАП, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з наведеним, справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 33, 122-4, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П. Я. Стельмащук