Справа № 283/2370/24
провадження №3/283/1268/2024
П О С Т А Н О В А
24 жовтня 2024 року суддя Малинського районного суду Житомирської області Ярмоленко Володимир Вікторович, розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1
за ст.130 ч. 1, ст.126 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 143917 від 06.10.2024, 05 жовтня 2024 року близько 22 год 29 хв ОСОБА_1 в м. Малині Житомирської області по вул. Грушевського, 1 В керував транспортним засобом марки «Suzuki Lets», без державного номерного знаку, без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку правопорушник відмовився, чим порушив вимоги п.2.5.Правил дорожнього руху.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 143931 від 06.10.2024, 05 жовтня 2024 року близько 22 год 29 хв ОСОБА_1 в м. Малині Житомирської області по вул. Грушевського, 1 В керував транспортним засобом марки «Suzuki Lets», без державного номерного знаку, без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги пункту 2.1.А Правил дорожнього руху.
ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, пояснив, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та дійсно не має права керування транспортними засобами. Вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся.
Законний представник ОСОБА_2 в судовому засіданні відносно обставин викладених в протоколах не заперечила.
Дослідивши подані матеріали, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступних висновків.
В силу ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Винність правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, підтверджується наступними доказами:
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
направленням на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я від 05.10.2024;
відеозаписами події від 05.10.2024 з диску, згідно з якими підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння;
письмовою розпискою ОСОБА_3 від 06.10.2024;
письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 05.10.2024.
Винність правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП України, що полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, підтверджується відеозаписами події від 05.10.2024 з диску, згідно з якими підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, без посвідчення водія, та факт відсутності права керування транспортними засобами.
В ході судового розгляду ОСОБА_1 не мав заперечень щодо досліджених доказів.
Суд, враховуючи дотримання процесуальної форми їх отримання, оцінку в їх сукупності, приходить до висновку про належність і допустимість доказів, наданих працівниками поліції, якими підтверджено наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 ч.1, ст.126 ч.2 КУпАП.
Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення під час судового розгляду справи не виявлено.
В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Вивчивши матеріали справи в їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, що полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, та ч.2 ст. 126 КУпАП, що полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою собою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, у зв`язку з його відсутністю.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 605,60 грн. судового збору.
Керуючись ст. 130 ч. 1, ст.126 ч.2 , ст. 13, 36, 221, 247, 283, 284 ч.1 п.1, 285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Об`єднати справи № 283/2370/24, № 283/2369/24 в одне провадження та присвоїти справі номер № 283/2370/24.
Штраф належить стягнути на наступний рахунок:
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 копійок.
Судовий збір належить стягнути на наступний рахунок:
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в установу банку України не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу та судового збору у вказаний термін, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для організації примусового виконання в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у випадку примусового виконання даної постанови, з правопорушника підлягає стягненню штраф, визначений даною постановою, у подвійному розмірі.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту її винесення.

Суддя