Справа № 357/5644/24 Головуючий в суді І інстанції - Клепа Т.В.
Провадження № 33/824/3465/2024 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Сіваєва Ю.В.,

за участю:

захисника особи, яка притягається до відповідальності Сови В.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Сови Віталія Анатолійовича на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2024 року, якою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм у Міському центрі № 1 невідкладної медичної допомоги у м. Біла Церква, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 02.02.2016 Білоцерківським РВ У ДМС України в Київській області,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 03.02.2024 о 05:20 год. на вул. Сквирське шосе, 178-А, в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf» з д.н.з. НОМЕР_3 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія за допомогою спеціального приладу газоаналізатора Drager Alcotest 7510 ARND-0046, результат огляд позитивний - 0,43 проміле, тест № 381, а саме водій перебував у стані алкогольного сп`яніння. В медичний заклад водій їхати відмовився.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2024 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_2 - адвокат Сова В.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області скасувати та постановити нову, якою справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події.

Апелянт вказує, що водій ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, та результат показав 0.43 проміле. Водій одразу повідомив працівників поліції, що не згоден з результатом огляду на місці зупинки та хоче пройти огляд в медичному закладі. Проте, всупереч положенням КУпАП та Інструкції, ОСОБА_2 до медичного закладу не доставили, а склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, працівниками поліції не дотримано вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої огляд особи, яка керувала транспортним засобом проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Проте, на наданих до суду першої інстанції відеофайлах не зафіксовано ознайомлення ОСОБА_2 з протоколом про адміністративне правопорушення. Також надані до суду відеофайли не дають змоги зрозуміти, чому саме водій надав такі пояснення. На переконання сторони захисту, працівники поліції навмисно не надали до суду відеозапис в повному обсязі, у зв`язку з тим, що він повністю підтверджує пояснення ОСОБА_2 про те, що він не погоджувався з результатом огляду на стан сп`яніння на місці зупинки і наполягав на огляді в закладі охорони здоров`я.

У зв`язку з тим, що відеозапис, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, не є безперервним, сторона захисту вважає, що відеозапис не може бути допустимим доказом на доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До того ж, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння яке міститься в матеріалах адміністративного провадження, підтверджує порушення працівником поліції порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння, оскільки воно складене о 05 год. 30 хв. 03.02.2024, а огляд на місці зупинки проведено о 05 год. 31 хв. 03.02.2024. Таким чином направлення було складене ще до того як водій пройшов огляд на місці зупинки.

Також направлення не містить підпису поліцейського, який його склав.

За таких обставин, на думку сторони захисту, ОСОБА_2 має бути визнаний невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 повинна бути закрита на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника Сови В.А., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 вбачається, що суддя місцевого суду при її розгляді дослідив письмові докази у справі, та, за відсутності жодних клопотань щодо дослідження додаткових доказів або виклику і допиту в суді свідків, постановив рішення на підставі наявних у провадженні доказів.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування своїх висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 075600 від 03 лютого 2024 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_2 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та який зазначив, що з протоколом не згоден, незгоди з діями працівників поліції не вказав (а.с. 1);

- в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.02.2023, в якому, зокрема, міститься власноручний запис ОСОБА_2 «в мед заклад їхати не буду» (а.с. 2);

- в результаті тесту приладу Alcotest 7510 від 03.02.2024 відповідно до якого результат тесту складає 0,43%о (а.с. 3);

- в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння - проба позитивна 0,43 %о. В даному акті також зазначено, що ОСОБА_2 згоден з його результатом, про що свідчить його підпис (а.с. 4);

- в розписці ОСОБА_3 про зобов`язання доставити автомобіль «Volkswagen Golf» з д.н.з. НОМЕР_3 за зазначеною адресою та не допускати ОСОБА_2 до керування вказаним транспортним засобом (а.с. 5);

- в рапорті поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП рядового поліції Миколюка М. від 03.02.2024 (а.с. 6);

- у відеозаписах з нагрудних камер та відео реєстратора із службового автомобіля поліцейських, якими підтверджені факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та зафіксований огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 7).

Відтак, на переконання апеляційного суду, в матеріалах справи є достатні та належні докази, які за своїм змістом є логічними й послідовними, та такими стверджується факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння та керування у такому стані транспортним засобом.

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційний скарги захисника про те, що ОСОБА_2 одразу повідомив працівників поліції, що не згоден з результатом огляду на місці зупинки та хотів пройти огляд в медичному закладі, однак всупереч положенням КУпАП та Інструкції, ОСОБА_2 до медичного закладу не доставили, а склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, зокрема, відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції з яких вбачається відсутність будь-яких заперечень щодо результатів огляду на стан сп`яніння з боку ОСОБА_2 .

Доводи захисника про те, що відеозапис, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, не є безперервним, а тому вказаний відеозапис не може бути допустимим доказом на доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу.

Так, відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, зареєстрованого в МЮ України за № 28/322999 від 11.01.2019 року, портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Разом з тим, ані діючим законодавством, ані вищезазначеною Інструкцією не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським. В даному випадку, до матеріалів адміністративного провадження приєднано частину запису, який стосується безпосередньо проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння яке міститься в матеріалах адміністративного провадження, підтверджує порушення працівником поліції порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння, оскільки воно складене о 05 год. 30 хв. 03.02.2024, а огляд на місці зупинки проведено о 05 год. 31 хв. 03.02.2024, не є такими, що впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, та оскарження ОСОБА_2 таких дій і їх результатів.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_2 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_2 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Сови Віталія Анатолійовича - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2024 року щодо ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко