Справа №490/3191/24
Провадження № 33/812/495/24
Категорія: ч.2 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Травкіної В.Р.,

за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Турчак М.В., потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Турчак Марини Валеріївни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва Демінської О.І. від 22 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2024 р. ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

27 вересня 2024 р. захисник ОСОБА_1 адвокат Турчак М.В. подала апеляційну скаргу на вказану постанову суду першої інстанції, в якій також завила клопотання про його поновлення.

Мотивуючи клопотання про поновлення строку, скаржник зазначив, що оскаржувана постанова була ухвалена без участі ОСОБА_1 . Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не отримувала. З її змістом ОСОБА_4 як захисник Шичаніної Т.С. ознайомилася лише 26 вересня 2024 р. з веб-сайту «Судова влада України».

У судове засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Турчак М.В., потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повторно (вдруге) не з`явилися.

Про час та місце судового засідання учасники провадження повідомлялися: ОСОБА_1 та потепілі - шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку на адресу місця проживання, а також додатково телефонограмами; адвокат Турчак М.В шляхом направлення повідомлень на вказану в апеляційній скарзі адресу електронної пошти, через систему «Електронний суд».

Враховуючи наведені обставини щодо повідомлення учасників, повторну неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника на розгляд справи, потерпілих, їх обізнаність про час, місце розгляду справи, відсутність доказів поважності причин неявки як ОСОБА_1 , так і її захисника, з урахуванням положень частини 1 статті 268, частин 5, 6 статті 294 КУпАП, апеляційний суд вважав за можливе розглядати клопотання у відсутність як ОСОБА_1 , та її захисника.

Вивчивши матеріали справи в межах доводів клопотання про поновлення строку, перевіривши доводи, які містить клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приписи КУпАП про процесуальні строки регламентують їх тривалість, порядок обчислення та наслідки закінчення цих строків.

Зокрема відповідно до положень цього кодексу строки встановлюються і поновлюються. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення. При визначенні початку обчислення строку важливо точно знати момент, з якого починається його перебіг.

Сам строк звернення до апеляційного суду - це проміжок часу з дня винесення судом першої інстанції постанови у справі про адміністративні правопорушення, протягом якого особа має право звернутися до суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Аналіз правил, визначених статтею 294 КУпАП, дає підстави для висновку, що перебіг строку на апеляційне оскарження постанови починається саме з дня винесення судом першої інстанції постанови.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства про адміністративні правопорушення та своєчасного виконання ними передбачених КУпАП певних процесуальних дій. Інститут строків в процесі розгляду справ про адміністративні правопорушення сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх прав та обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого учасник справи може оскаржити рішення про накладення на нього адміністративного стягнення; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду в порядку апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції, постанова набирає чинності та пред`являється державою в особі її компетентних органів до виконання. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Вирішуючи питання про поновлення строку, суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена судом 22 травня 2024 р. у відсутність ОСОБА_1 . Згідно супровідного листа суду першої інстанції (а.с.49) її копія направлялася ОСОБА_1 24 травня 2024 р. Проте, відомостей про отримання останньою постанови суду від 22 травня 2024 р матеріали справи не містять.

Статтею 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Враховуючи конкретні обставини справи, ухвалення оскаржуваної постанови без участі ОСОБА_1 , відсутність доказів отримання нею копії постанови судді відповідно до частини 1 ст. 285 КУпАП та з метою забезпечення її права на доступ до суду, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді апелянтом пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Турчак Марини Валеріївни про поновлення строку, задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М.Базовкіна