Провадження № 3/756/89/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 640954 від 20.10.2023, 20 жовтня 2023 року о 21 год. 00 хв., у м. Києві по проспекту Степана Бандери, 20-Б, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Peugeot 208», номерний знак НОМЕР_1 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не зреагувала на її зміну, при виїзді з прилеглої території не надала перевагу у русі транспортному засобу марки «Renault Meganе» номерний знак НОМЕР_2 , котрий рухався по головній дорозі та скоїла з ним зіткнення. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п.п. 2.3б, 10.2 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП ).

ОСОБА_1 та захисник Ганжа А.О. у судовому засіданні 17.11.2023 заперечували, що саме з вини ОСОБА_1 сталось ДТП, зазначивши, що саме водій іншого автомобіля винуватий у ДТП, що сталась. Крім того, надали суду письмові пояснення ОСОБА_1 щодо дорожньо-транспортної пригоди та наявні фотографії даної дорожньо-транспортної пригоди. Заявили усне клопотання про призначення по справі експертизи.

Інший учасник дорожньої пригоди ОСОБА_2 у судовому засіданні 17.11.2023 зазначав, що саме з вини ОСОБА_1 сталось ДТП.

ОСОБА_1 та захисник Ганжа А.О. у судове засідання 27.11.2023 не з`явилися. При цьому, 26.11.2023 захисник Ганжа А.О. надіслав до суду клопотання про призначення по справі судової інженерно-транспортної експертизи, з урахуванням матеріалів справи, пояснень водіїв, версії яких суттєво відрізняються, фотознімків з місця ДТП, оскільки, для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи необхідні спеціальні знання у галузі автотехнічних досліджень. У клопотанні адвокат зазначив перелік питань, які просить поставити на вирішення експертів.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 27.11.2023 було задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Ганжа А.О., у справі призначено судову інженерно-транспортну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України.

11.03.2024 на адресу суду від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центра надійшов висновок експерта від 29.02.2024 № СЕ-19/111/23/67057-ІТ за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи у справі № 756/14274/23.

21.06.2024 до суду від захисника Ганжа А.О. надійшло клопотання про долучення до матеріалів пояснень свідків пригоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

За клопотанням захисника Ганжа А.О. у судове засідання викликався експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Бондар О.А. для надання роз`яснень щодо висновку експерта від 29.02.2024 № СЕ-19/111/23/67057-ІТ за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи.

У судовому засіданні від 07.08.2024 експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Бондар О.А. зазначила, що складений нею висновок за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи від 29.02.2024 № СЕ-19/111/23/67057-ІТ є повним і будь-яких додаткових пояснень щодо висновку вона надати не може.

ОСОБА_1 та її захисник Ганжа А.О. у судовому засіданні від 14.10.2024 заперечували щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєній ДТП, наполягали на тому, що водій іншого автомобіля винуватий у ДТП, що сталась, оскільки після того, як її автомобіль вирівнявся в смузі громадського руху та фактично рухався ОСОБА_1 побачила, як автомобіль «Renault Meganе» номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у смузі, що лівіше від смуги громадського транспорту раптово перелаштувався в смугу громадського транспорту, де вже знаходилася ОСОБА_1 та в момент перестроювання допустив зіткнення з її автомобілем.

Інший учасник дорожньої пригоди ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що підтримує надані письмові пояснення після ДТП.

Вивчивши та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників судового процесу, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з огляду на таке.

Згідно із п. 2.3б ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі

Відповідно до п. 10.2 ПДР «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає».

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП є порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суд, під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 повинен встановити, чи була дорожньо-транспортна подія, чи були отримані пошкодження транспортними засобами, діями якої особи завдано цієї шкоди, а також, які положення правил дорожнього руху було порушено вказаною особою.

З пояснень учасників ДТП, які надані одразу після дорожньо-транспортної пригоди, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась у м.Києві, просп.Степана Бандери, 20Б.

ОСОБА_1 зазначила, що керуючи автомобілем марки «Peugeot 208», номерний знак НОМЕР_1 по Степана Бандери, виїжджаючи з парковки ТЦ «Плаза Спорт Аутлет» по-перше подивилася ліворуч чи немає там на полосі громадського транспорту автомобілів, що рухаються. Після того, як вона впевнилася, що автомобілів немає і можна виконувати маневр для виїзду, вона почала рух і в неї одразу в`їхав автомобіль. Якби водій, який спричинив ДТП перелаштовувався з ІІ ряду в смугу громадського транспорту в місці розриву, вона би це побачила заздалегідь, до виконання маневру. А оскільки водій перелаштовувався в смугу громадського транспорту через суцільну смугу, його не було помітно. При поясненні офіцеру поліції він мотивував свій маневр тим, що треба було висадити пасажира.

За поясненнями другого учасника дорожньо-транспортної ОСОБА_2 вбачається, що він рухався по проспекту Степана Бандери в напрямку Північного мосту з пасажиром та його товаришем. Перед пішохідним мостом пасажир, що сидів попереду попросив зупинитися на зупинці, де пішохідний міст. Він перелаштувався у полосу міського транспорту, але оскільки зупинятись на зупинці не можна, він хотів проїхати вперед за виїзд з ТЦ «Плаза». У цей час звідти виїжджав автомобіль «Пежо», який повинен був згідно дорожнього знаку надати йому перевагу в русі, але не зупинився, у результаті чого скоїв ДТП. Наголошував, що до моменту зіткнення він рухався по полосі міського транспорту.

Поліцейськими було складено схему місця ДТП, що складена за місцем пригоди у м. Києві по проспекту Степана Бандери, 20Б.

Схема ДТП підписана двома учасниками даної ДТП без жодних зауважень та застережень щодо її оформлення та щодо змісту даних зазначених в даній схемі, що свідчить про згоду учасників із вказаною інформацією в ній.

Оцінюючи пояснення ОСОБА_1 , які вона надала безпосередньо після ДТП, а також її пояснення, які захисник виклав у поданих до суду письмових пояснення, суд зазначає, що вони містять розбіжності.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд не бере їх до уваги, оскільки вони являються сином та знайомою ОСОБА_1 , а тому могли надати такі свідчення, задля уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Отже, як вбачається з матеріалів адміністративної справи винуватість особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена доказами, а саме: відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 640954 від 20.10.2023, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди надані ними під час оформлення матеріалів ДТП, висновком експерта від 29.02.2024 № СЕ-19/111/23/67057-ІТ за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи та іншими матеріалами.

Щодо доводів про те, що саме дії ОСОБА_2 призвели до дорожньо-транспортної події, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З урахуванням наведеного, виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо особи, що притягається до адміністративної відповідальності та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

В адміністративно-деліктному праві принцип змагальності породжує право особи на пред`явлення своїх доказів на противагу тим доказам, які надані органом, який складав матеріали про адміністративне правопорушення. Проте, сторона захисту не надала суду об`єктивних доказів на спростування фактів, викладених у протоколі про адміністративні правопорушення.

Відповідно до загальних положень ПДР, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Ураховуючи, що правопорушення було вчинено ОСОБА_1 20.10.2023, суд приходить до висновку про те, що станом на час розгляду даної справи сплив передбачений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим провадження у даній справі підлягає закриттю у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стосовно доводів захисника, що суд не повинен вирішувати питання щодо встановлення вини особи закриваючи провадження у справі, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, слід зазначити таке.

Формулювання статті 38 КУпАП - «строки накладення адміністративного стягнення», дає підстави для висновку про те, що застосування цієї норми (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинно відбуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

З правового аналізу положень статті 38 КУпАП убачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, оскільки у разі відсутності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Натомість, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП містить посилання саме на статтю 38 КУпАП, яка підлягає застосуванню лише у випадку, якщо наявна вина особи та існують підстави для накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Таким чином, встановлення вини особи є обов`язком суду.

Крім того, ст.280 КУпАП прямо встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом тримісячного строку.

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його закінченням необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

З огляду на викладене, закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише за умови визначення вини особи для встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 38, 124, 247, 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП - закрити, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Ткач