Справа № 156/886/24
Провадження № 3/156/624/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М. О., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює (згідно даних протоколу),

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі КУпАП),

учасники справи:

особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

захисник ОСОБА_1 адвокат Колодійчук Н. В.,

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст. ст. 10, 63 Конституції України, особам було роз`яснено,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

25.07.2024 о 19:26 год. по вул. Дружби гр. ОСОБА_1 керував мотоблоком «ZUBR» з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу в передбаченому законом порядку та у медичному закладі відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Констатовано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІ. Пояснення учасників справи

У попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Додатково зазначив, що гр. Спольник попросив його поїхати до брата, за кермом мотоблоку був гр. ОСОБА_2 , оскільки він пив пиво. Ствердив, що задля безпеки за кермо мотоблоку трималися двоє - він та ОСОБА_2 . Він сидів з ліва, а Спольник з права. Після перегляду відеозапису ОСОБА_1 ствердив, що можливо він і зупинив мотоблок, оскільки з його сторони знаходився відповідний ричаг.

Свідок ОСОБА_2 у попередньому судовому засіданні ствердив, що в той день ОСОБА_1 приїхав до його брата , там вони випили пива, він сів за кермо мотоблоку, однак на перехресті в сел. Іваничі їх зупинила поліція. ОСОБА_2 наголосив, що саме він керував та зупиняв мотоблок, ОСОБА_3 лише тримався за кермо.

Свідок ОСОБА_4 - працівник СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, в попередньому судовому засіданні ствердив, що він того дня перебував в наряді, зупинив мотоблок відповідно до п. 3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», по відео з камери спостереження було встановлено, що ним керував саме ОСОБА_1 . Також додав, що камера на перехресті вулиць Грушевського Дружби, встановлена ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, працівники поліції мають доступ до тієї камери. Зазначив, що оскільки ОСОБА_1 тримався за ричаг мотоблоку, повертав його, зупиняв, то відповідно і керував ним та на нього було складено адміматеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну Поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735: огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.3 ч.1 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного ( наркотичного ) сп`яніння є: - запах алкоголю з порожнини рота; - порушення координації рухів;- порушення мови;- виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;- поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 частин 1 визначено, що огляд проводиться двома альтернативними способами: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

ІV. Оцінка суду щодо фактичних обставин справи

Згідно з положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Протокол серії ААД № 773607 від 25.07.2024 року складений уповноваженою на те посадовою особою, в межах наданих їй повноважень, відповідає вимогам ст. ст. 255, 256 КУпАП та в силу ст. 251 КУпАП є доказом у справі.

Встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується такими дослідженими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 773607 від 25.07.2024 року, у якому викладені обставини і суть правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В протоколі у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив: - «з вказаним протоколом не згідний, за кермом не перебував»;

- рапортом ЄО № 1575 від 25.07.2024 в якому зазначено, що 25.07.2024 року о 20:21 по вул. Дружби, сел. Іваничі було зупинено мотоблок «Зубр», водій якого перебував з ознаками алкогольного сп`яніння. На ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП;

- направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 до КНП «Іваничівська багатопрофільна лікарня» не доставлявся, останній від проходження огляду відмовився;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від огляду відмовився;

- письмовим поясненням від 25.07.2024 року ОСОБА_1 в якому зазначено, що відповідно до ст. 63 КУ, останній відмовився надати пояснення;

- зобов`язанням відносно ОСОБА_1 від 25.07.2024 року про не керування транспортними засобами протягом 24 годин, зобов`язання без підпису;

- рапортом інспектора СРПП ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області І. Брися, в якому він зазначив, що 25.07.2024 року було застосовано відносно ОСОБА_1 захід забезпечення, а саме відсторонення від керування транспортними засобами;

- відеозаписами на оптичному диску DVD-R на яких зафіксовано керування ОСОБА_1 мотоблоком (відео BYZO7571.MOV та RKAN9937.MOV), а саме з цих відео вбачається, що саме він, сидячи ліворуч на мотоблоці, здійснює керування ним, проїжджаючи перехрестя вул. Грушевського - Дружби у сел. Іваничі. В той же час інша особа, що сиділа праворуч жодних дій для керування мотоблоком не вчиняла.

В той же час із відеокамери службового автомобіля зафіксовано, що товариш ОСОБА_1 на ім`я « ОСОБА_5 » ( Спольник) сидів поруч з водієм, лівою рукою тримався за причіп, а правою рукою здійснював хаотичні рухи «махав», щось показував водієві ОСОБА_1 .

Під час керування ОСОБА_1 мотоблоком його було зупинено працівниками поліції. На запитання працівника поліції про документ у водія - ОСОБА_1 , ствердив, що мотоблок його товариша (колеги), однак працівник поліції наголосив, що зафіксовано керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 на що останній відповів: - «тож я вчуся, купити хочу» (відео № 00000_7_0017А, 00:30 хв.).

Під час спілкування працівниками поліції з ОСОБА_1 , останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак він уникав відповіді. На відеозаписі ОСОБА_1 ствердив:- «пив пиво години дві назад» (відео № 00000__0017А, 06:51 хв.), «потянув 0,5 пива». На неодноразові прохання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився, на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі ствердив «не бажаю». На наданих суду відеозаписах зафіксовано, що ОСОБА_1 неодноразово відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння, пізніше стверджував, що не керував т/з. Працівниками поліції повідомлено ОСОБА_1 про його права та про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України.

Проаналізовані документи відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення, і доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і його винуватість.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, суду не скеровував.

В той же час захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності було заявлено клопотання про визнання неналежним та недопустимим доказом відеозапису з камери спостереження на перехресті вулиць Дружби та Грушевського, оскільки такий на думку захисника, здобуто працівниками поліції неправомірно. На підтвердження цього надано суду:

- копію рішенням виконавчого комітету Іваничівської селищної ради від 24.11.2022 № 145, яким встановлено передачу на баланс ВУЖКГ матеріальних активів;

- копію відповіді ВУ ЖКГ від 18.09.2024 року № 81 у якій зазначено, що на балансі ВУ ЖКГ перебувають 16 відеокамер, з них 1 відеокамера, згідно договору про безоплатне користування майном від 09.12.2022 року, була передана у користування в Іваничівське ВП та 15 відеокамер в Іваничівську селищну раду;

- відповідь ВП № 1 (сел. Іваничі) Володимир Волинського РВП ГУНП у Волинській області від 18.10.2024 року, в якій зазначено, що камера на перехресті вулиць Грушевського Дружби в с. Іваничі була встановлена Іваничівською селищною радою в рамках програми забезпечення охорони публічної безпеки та профілактики правопорушень, камера не перебуває на балансі поліції, однак трансляція із відеокамери надходить на сервер із монітором, який перебуває у ВП № 1 (сел. Іваничі) Володимир Волинського РВП ГУНП у Волинській області. Доступ до відео із вищезазначеної камери спостереження мають працівники поліції ВП № 1 (сел. Іваничі) Володимир Волинського РВП ГУНП у Волинській області;

Посилання захисника на ту обставину, що долучений, як доказ, до матеріалів справи відеозапис з камери спостереження на перехресті вулиць Дружби Грушевського про перетин перехрестя мотоблоком під керуванням ОСОБА_1 - є неналежним та недопустимим доказом, повністю спростовується відеозаписами із бодікамери працівників поліції та службового автомобіля, відповіддю ВП № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, ст. 251 КУпАП та Законом України «Про національну поліцію». А саме відповідно до ст. 5 Закону України «Про національну поліцію», поліція у процесі своєї діяльності взаємодіє з органами правопорядку та іншими органами державної влади, а також органами місцевого самоврядування відповідно до закону та інших нормативно-правових актів.

Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про національну поліцію», поліція має безпосередній оперативний (у тому числі автоматизований) доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".

Згідно з положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тому враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що наданий працівниками поліції відеозапис відповідно до ст.251 КУпАП є доказом у справі, оскільки здобутий з технічного приладу, який використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, та відповідно є належним та допустимим та здобутий працівниками поліції в рамках виконання ними своїх службових обов"язків.

Не заслуговують на увагу твердження сторони захисту про те, що мотоблок марки ZUBR не є транспортним засобом та не підпадає під ознаки п. 1.10 ПДР, оскільки це силовий агрегат культиватор, який призначений для обробки землі і самостійно пересуватися він не може, його необхідно утримувати в руках.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Згідно п.1.10 ПДР учасник дорожнього руху особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Відповідно до п.1.10 ПДР механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини та механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Проаналізувавши дану норму Правил, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотокультиватор (мотоблок) служить для перевезення осіб, зокрема й самого водія чи його вантажу, то він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом.

Зважаючи на викладене, а також те, що з наданих суду відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 використовував мотоблок для перевезення осіб, а саме чоловіків та себе самого, мотоблок, яким керував ОСОБА_1 , обладнаний сидінням та причепом, дизельним двигуном , як ствердив сам ОСОБА_1 в судовому засіданні, то відповідно є транспортним засобом в розумінні правил дорожнього руху та вимог ст. 130 КУпАП.

Аналогічна позиція викладена у постанові Волинського апеляційного суду від 18.06.2024 року (справа № 161/4112/24).

Крім цього суд звертає увагу, що транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. Водночас для транспортних засобів з двигуном внутрішнього згоряння жодних обмежень щодо технічних характеристик останнього не передбачено.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду, викладених в постанові №278/3362/15-к від 01.03.2018, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.

Показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , суд оцінює критично, оскільки такі покази суперечать іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення та на думку суду спрямові на уникнення відповідальності особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, на досліджених судом відеозаписах зафіксовано, що ОСОБА_2 не керував т/з, а сидів поруч із водієм ОСОБА_1 , тримався лівою рукою за причіп, а правою рукою здійснював хаотичні рухи. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтвердив в попередньому судовому засіданні також працівник поліції ОСОБА_4 , який зафіксував правопорушення та склав адмінматеріали на останнього.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

ІV. Накладення адміністративного стягнення

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

При вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, суддею враховано також характер вчиненого правопорушення, яке містить в собі суспільно-небезпечне діяння: дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжких імовірних наслідків; дані про особу та майновий стан (не працює), ступінь його вини, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, поведінку правопорушника під час та після вчинення правопорушення та вважає необхідним застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

Згідно довідки інспектора СРПП ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП у Волинській області І. Брися, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії А, А1, В, В1, С, С1 видане 30.05.2013 року центром ДАІ 0703. Отже, суд застосовує щодо ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

V. Судові витрати

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Оскільки, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, то суддя вважає за необхідне стягнути з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст. 9, 33, 34, 35, 40-1, 256, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в :

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому копії цієї постанови. Реквізити для спрати штрафу: отримувач коштів: ГУДКСУ у Волинській області; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0003001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106. Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя М. О. Федечко