ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2024Справа №607/22380/24

18 жовтня 2024 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2

за ст. 124, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2024 року о 09 год 10 хв. по вулиці Генерала М. Тарнавського, 18 у м. Тернопіль, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Peugeot 807», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду. У результаті дорожньотранспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимог п. п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України.

Крім цього, ОСОБА_1 05 жовтня 2024 року о 09 год 15 хв. по вулиці Генерала М. Тарнавського, 18 у м. Тернопіль, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot 807», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги пункту 2.1 (а) ПДР України. Вказане правопорушення вчинене ОСОБА_1 повторно протягом року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушення, передбаченому ст. 124 КУпАП визнав. Стосовно правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП вказав, що не знав про факт позбавлення його права керування транспортними засобами, а тому вини у вчиненні вказаного правопорушення не визнав.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні у справі докази, прийшов до наступних висновків.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В силу вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України,водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до вимог п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з вимогами ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В силу вимог пункту 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Положеннями пункту 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Вимогами статті 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті:

- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом;

- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами;

- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 05 жовтня 2024 року о 09 год 10 хв. по вулиці Генерала М. Тарнавського, 18 у м. Тернопіль, керував транспортним засобом «Peugeot 807», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду. У результаті дорожньотранспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимог п. п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України.

Крім цього, ОСОБА_1 05 жовтня 2024 року о 09 год 15 хв. по вулиці Генерала М. Тарнавського, 18 у м. Тернопіль, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot 807», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги пункту 2.1 (а) ПДР України. При цьому, вказане правопорушення вчинене ОСОБА_1 повторно протягом року.

Постановою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу. Зі змісту вказаної постанови суду вбачається, що 31 березня 2024 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом. Вказана постанова суду набрала законної сили.

З оглянутих судом відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що 05 жовтня 2024 року працівниками поліції прибули на виклик за фактом ДТП з участю транспортного засобу «Peugeot 807», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . В ході перевірки документів та встановленні обставин ДТП працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Надалі працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 126 та ст. 124 КУпАП.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у порушені вищенаведених Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-даними, які містяться у протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №143374 від 05 жовтня 2024 року та серії ЕПР1 №143277 від 05 жовтня 2024 року;

-схемою місця ДТП, яка сталася 05 жовтня 2024 року о 09 год 10 хв. по вул. Тарнавського, 18 у м. Тернопіль;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 05 жовтня 2024 року;

-постановою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2023 року;

-відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 , як на підставу для закриття провадження у справі за ч. 5 ст. 126 КУпАП, про те, що він не знав про факт позбавлення його права керування транспортними засобами, оскільки сам по собі такий факт не свідчить про відсутність в діях останнього складу інкримінованого правопорушення.

Так, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З наведеного слідує, що ОСОБА_1 повинен був самостійно цікавитися ходом розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, за результатами розгляду якої 29 травня 2023 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, як вбачається із довідки Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області №216/5977/20 від 27 листопада 2020 року, за ч. 1 ст. 130 КУпАП постановою Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області №211/3104/24 від 03 червня 2024 року, за ч. 1 ст. 130 КУпАП постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області №216/1411/24 від 26 березня 2024 року, за ч. 1 ст. 130 КУпАП постановою Догвінцевського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області №211/2502/24 від 24 квітня 2024 року.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та ч. 5 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП в межах санкції статті, за більш серйозне правопорушення.

При накладені адміністративного стягнення слід зазначити наступне.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Як слідує з довідки Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції від 15 жовтня 2024 року, за ОСОБА_1 транспортних засобів не зареєстровано.

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №143374 від 05 жовтня 2024 року та серії ЕПР1 №143277 від 05 жовтня 2024 року, транспортний засіб «Peugeot 807», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , належить ОСОБА_4 .

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, систематичність вчинення останнім аналогічних правопорушень, у зв`язку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк сім років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 124, 126, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя І.М. Черніцька