Провадження № 33/824/5153/2024 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ст.173 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 грудня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 , адвоката Бреус Сергія Михайловича на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНКОПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 185 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21 липня 2024 року, вбачається, що 21 липня 2024 року о 09 год 20 хв на а/д М-05 Київ-Одеса 78 км в напрямку м. Одеса ОСОБА_1 перебуваючи на стаціонарному блокпосту, поводив себе зухвало та чинив пасивний опір. При цьому не виконував неодноразову законну вимогу поліцейських пред`явити документ, який посвідчує особу для встановлення, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської областівід 30 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Ухвалюючи оскаржувану постанову постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 , адвокат Бреус С.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 , адвокат Бреус С.М. вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що поліцейський хоча і має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, проте у вичерпному переліку випадках визначених ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію». Дана подія відбувалася на стаціонарному пості СП-201 (як зазначено в рапорті), який не є місцем здійснення спеціального поліцейського контролю.

Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність у разі злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21 липня 2024 року, вбачається, що 21 липня 2024 року о 09 год 20 хв на а/д М-05 Київ-Одеса 78 км в напрямку м. Одеса ОСОБА_1 перебуваючи на стаціонарному блокпосту, поводив себе зухвало та чинив пасивний опір. При цьому не виконував неодноразову законну вимогу поліцейських пред`явити документ, який посвідчує особу для встановлення, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Зазначене підтверджується наступними доказами:

- рапортом інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському району УПП у Київській області ДПП від 21 липня 2024 року, згідно якого, 21 липня 2024 близько 09 год 15 хв за адресою а/д М-05 Київ-Одеса 78 км під час несення служби на стаціонарному пості СП-201 наряд Д-Вулкан 0153 в складі молодшого лейтенанта поліції Лановенка О.О. та сержанта поліції ОСОБА_2 був зупинений транспортний засіб Рено Трафік. Його пасажир чоловічої статі не надав будь-який документ для встановлення особи, на неодноразові попередження про адміністративне затримання не реагував, поводив себе зухвало.

- протоколом АЗ № 004491 від 21 липня 2024 року, про адміністративне затримання за ст. 261 КУпАП, згідно з яким ОСОБА_1 затримали 21 липня 2024 року о 09 год 30 хв, для встановлення особи, припинення правопорушення та складання відповідних матеріалів;

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських № 477595, № 477668 та № 477057 від 21 липня 2024 року, згідно яких, зокрема, встановлені обставини викладені по суті вчиненого адміністративного правопорушення.

Згідно п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Згідно п. 8 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян підчас забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року №1456 (далі - Порядок №1456), уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у випадку:

.... проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Порядком встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1455 (далі - Порядок № 1455) визначено процедуру встановлення заходів особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або її окремих місцевостях, де введено воєнний стан (далі - особливий режим), що здійснюються військовим командуванням разом з військовими адміністраціями (у разі їх утворення) самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 4 Порядку № 1455 встановлення особливого режиму здійснюється військовим командуванням на підставі Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях.

Згідно п.п.1 п. 20 Порядку № 1455 заходи з контролю в`їзду/виїзду на блокпостах включають, серед іншого перевірку документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи...

Так, з наданого суду відеозапису вбачається, що на стаціонарному блокпості працівниками поліції, які несли чергування разом з військовослужбовцями був зупинений транспортний засіб Рено Трафік. Пасажир ОСОБА_1 , який перебував в автомобілі на передньому пасажирському сидінні, відмовився надати документи для встановлення особи на неодноразову вимогу працівника поліції. При цьому вказував працівнику поліції, що для надання його документів немає підстав.

Отже, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності доводять наявність обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що на неодноразові законні вимоги працівника поліції ОСОБА_1 не пред`явив документи, що посвідчують його особу.

При цьому ОСОБА_1 проігнорував право поліцейського, який ніс службу на стаціонарному посту під час військового стану в Україні, перевіряти в осіб, що переміщуються через такий блокпост документи, що посвідчують особу, тобто законну вимогу працівника поліції.

Зазначене право поліцейського, як було зазначено вище, передбачене порядком встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1455, порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян підчас забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року №1456 та ч. 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію».

Отже, місцевим судом обґрунтовано зроблено висновки, що ОСОБА_1 вчинив дії, які полягають в злісній непокорі законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а саме вимозі пред`явити документ, що посвідчує його особу.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 247, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 , адвоката Бреус Сергія Михайловича залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв