Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/503/24Головуючий у суді І-ї інстанції ГРИШАК А. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 року.Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Кабанова В.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого головним інженером в ТОВ «СЗЕТ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Також стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 30.08.2024 року о 23 год. 04 хв. в м. Гайворон, пл. Героїв Майдану, керував транспортним засобом Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №10 від 31.08.2024 року. Від керування транспортним засобом відсторонено, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2024 року, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляції зазначив про те, що в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом, працівниками поліції порушено процедуру огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння а відео фіксація не є безперервною.

З`ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

В контексті застосування на практиці ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, а також положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови слід поновити.

ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явивсь, надіслав до суду клопотання про проведення розгляду справи без його участі.

Враховуючи зазначене, а також вимоги ст.294 КУпАП, відповідно якої апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності правопорушника та його представника.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами доведено, що ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху України, 30.08.2024 року о 23 год. 04 хв. в м. Гайворон, пл. Героїв Майдану, керував транспортним засобом Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №10 від 31.08.2024 року. Від керування транспортним засобом відсторонено, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, об`єктивно підтверджується дослідженими та перевіреними під час судового розгляду справи наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №537369 від 31.08.2024 року, яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

- відеозаписом з місця події;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 31.08.2024 року №10.

Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання, а також об`єктивність поліцейських у справі, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно ООСОБА_3 не встановлена.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність у апеляційного суду відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, які були встановлені в суді.

Виходячи із вище наведених та досліджених судом доказів, апеляційний суд дійшов висновку про те, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було дотримано процедуру проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння, що передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, що також узгоджується і з вимогами ст.266 КУпАП.

Посилання апелянтапро необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі стосовно нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, зазначених в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають враховуючи наступне.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що працівниками поліції порушено процедуру огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки як відповідно до відеозапису ОСОБА_1 на запитання поліцейського: «Як ви так проїхали перехрестя?», відповів: «Я втомився та розгубився.». Крім того, під час розмови з поліцейським ОСОБА_1 вказував, що: «Я лише поїхав за цигарками, однак магазин «АТБ» був зачинений», що в свою чергу підтверджує факт керування транспортним засобом.

Також є безпідставним доводи апелянта з приводу порушення процедури огляду на визначення стану сп`яніння, оскільки вони спростовуються відеозаписами, доданими до матеріалів справи.

Крім того, заперечень з даного приводу ОСОБА_1 не висловлював, ні під час складання протоколу ні під час судового засідання в суді першої інстанції.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

В свою чергу переконливих доводів, які б безумовно спростовували надані разом з протоколом та відеозаписом події докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не було наведено.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати, розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, а також з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Надані поліцейськими відеозаписи можуть слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП, а відтак зафіксовані на технічному носії інформації відомості правильно враховані судом при винесенні рішення.

Те, що відеозапис, який було надано до суду не є безперервним, саме по собі не може слугувати підставою для визнання цього доказу недопустимим, як про те вказує апелянт, оскільки КУпАП не містить застережень щодо об`єму відеозапису, який може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. З переглянутого запису просліджується чітка послідовність подій, які відбувались 30.08.2024 на місці зупинки водія ОСОБА_1 .

Також безпідставними є посилання ОСОБА_1 з приводу того, що строк дії приладу, яким здійснювали перевірку на стан алкогольного сп`яніння на час тестування був прострочений, оскільки відповідно до завіреної копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 09.08.2024 № 12-01/3688 газоаналізатор Alcotest 5820 № ARLF-0133, дане свідоцтво чинне до 09.08.2025.

Перевіривши матеріали справи апеляційний суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено відповідно до ст.256 КУпАП, в ході провадження по справі дотримано вимог ст.245 КУпАП, а судовий розгляд справи проведено у відповідності до ст.280 КУпАП.

Суд, враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого проступку, застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП яке, за своїм видом і мірою є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи зазначене доводи адвоката про скасування постанови суду за обставин, викладених в апеляційній скарзі, є не обґрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постановуГайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: ( підпис )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.В. Кабанова