Провадження № 3/185/3874/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельник Ю.А., розглядаючи матеріали, що надійшли з Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,-

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 17.09.2024 року о 13.00 год. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно своєї бабусі ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою та вигнав з будинку. Внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

Гр. ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду повідомив, що ОСОБА_2 не доводиться йому рідною бабусею, та в родинних відносинах вони не перебувають. Виїжджаючи з м.Бахмута під час бойових дій, він із родиною забрали діда, чоловіка ОСОБА_2 з собою, стали спільно проживати в Павлоградському районі Дніпропетровської області. Пізніше волонтери до них привезли бабусю ОСОБА_2 , дружину ОСОБА_3 . Вони прихистили у себе вдома ОСОБА_2 . В день подій, ОСОБА_2 приїхала додому, він поставив питання оплати комунальних послуг, які були спожиті під час спільного проживання, внаслідок чого між ними виник побутовий конфлікт. Під час спілкування він не висловлювався нецензурними висловами на адресу гр. ОСОБА_2 та не виганяв її із будинку. Лише пропонував відвезти потерпілу разом з речами до сестри останньої. ОСОБА_2 після розмови пішла до сільської ради, після приїхали поліцейські.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду повідомила, що ОСОБА_1 не доводиться їй рідним онуком, та в родинних відносинах вони не перебувають. Волонтери вивезли її з Донецької області, та вона стала проживати разом із ОСОБА_1 та його родиною в с.Привовчанське Павлоградського району. Протягом року вона надавала ОСОБА_1 по 2000 грн. щомісячно для оплати комунальних послуг, останні 10 місяців по 1000 грн., оскільки отримує лише 2800 грн. пенсії та 2000 грн. допомогти переселенцям. Їй не вистачає на свої побутові потреби та ліки. На цьому ґрунті між нею та ОСОБА_1 виник конфлікт, внаслідок якого він почав виганяти її з будинку, і вона звернулась до сільської ради за допомогою. Факт образ нецензурними словами з боку ОСОБА_1 не підтвердила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду повідомив, що його син до того, як помер, проживав з матір`ю ОСОБА_1 . Під час евакуації з м.Бахмута Донецької області ОСОБА_1 разом з дружиною забрали його, після чого вони всі разом стали проживати спільно в с.Привовчанське Павлоградського району Дніпропетровської області. Потерпіла ОСОБА_2 доводиться йому дружиною. Під час бойових дій вона його покинула напризволяще, стала проживати в монастирі. Коли потерпілу евакуйовували з м.Святогірськ, вона йому зателефонувала, а він в свою чергу запропонував проживати разом. В день подій ОСОБА_2 приїхала з міста, в будинку відбулась розмова про сплату спільно спожитих комунальних послуг. Після чого ОСОБА_2 була в сільській раді, де написала на ОСОБА_1 заяву. В результаті чого до них додому приїхали працівники поліції. Ніякого конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було, ніяких нецензурних висловів на її адресу він не висловлював та з будинку її не виганяв.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засідання зазначила, що ОСОБА_1 доводиться їй чоловіком. Під час бойових дій вони виїхали з м.Бахмут. Чоловік вивіз дідуся ОСОБА_3 , з яким проживав раніше у дитинстві. Потерпіла покинула свого чоловіка до цього. Вони стали разом проживати в с.Привовчанське Павлоградського району. Пізніше до них волонтери привезли ОСОБА_2 . Вони приютили в себе ОСОБА_2 , потерпіла стала з ними проживати в одному будинку. Вона допомогла оформити пенсію та допомогу потерпілій. В день подій бабуся, приїхавши з міста, зайшла до них в кімнату та почала давати 1000 грн. на комунальні послуги. Вона зробила зауваження, оскільки цих грошей не вистачає на сплату комунальних послуг, які вони споживають разом, зокрема і потерпіла. Під час розмови ніхто з них не висловлювався нецензурними висловами, і чоловік не виганяв бабусю з будинку. Навпроти ОСОБА_2 допускала нецензурні вислови, після чого пішла до сільської ради.

В підтвердження винності гр. ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні суду були надані наступні письмові докази:

- протокол про адміністративне правопорушення №213524 серії ВАД від 17.09.2024 року, в якому викладені обставини адміністративного правопорушення;

- копія рапорту від 17.09.2024 року, відповідно до якого надійшло повідомлення на лінію «102» про те, що 17.09.2024 року о 17.06 год. онук ображав нецензурними висловами та виганяв із будинку бабусю в АДРЕСА_2 ;

- письмова заява гр. ОСОБА_2 від 17.09.2024 року, відповідно до якої остання просить вжити заходів щодо свого онука ОСОБА_1 , який 17.09.2024 року о 13.00 год. за місцем спільного проживання: АДРЕСА_2 , вчинив з нею сварку, під час якої ображав її нецензурною лайкою, вимагав грошові кошти за проживання та вигнав з будинку;

- письмові пояснення гр. ОСОБА_2 від 17.09.2024 року, яка прояснила, що спільно проживає із чоловіком та онуком ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 . Вони всі переселенці з м.Бахмута. На протязі останніх місяців ОСОБА_1 постійно вимагав в неї грошові кошти на життя та постійно виганяв із будинку. 17.09.2024 року він знову вимагав з неї грошові кошти, вона передала йому 1000 грн.. але він почав нецензурно висловлюватися та вигнав її із будинку;

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_1 від 17.09.2024 року, що він спільно із родиною та дідусем ОСОБА_5 та бабусею ОСОБА_2 проживають в одному будинку. Дідусь кожен місця дає йому грошові кошти на комунальні послуги, а бабуся відмовляється. 17.09.2024 року між ним та ОСОБА_2 виникла сварка через грошові кошти.

Так, санкція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає стягнення за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 17.09.2024 року о 13.00 год. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно своєї бабусі ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою та вигнав з будинку. Внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

Беручи до уваги показання ОСОБА_1 потерпілої ОСОБА_2 та свідків, суд робить висновок про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник звичайний побутовий конфлікт, який не завдав ніякого фізичного чи психологічного насилля потерпілій.

З урахуванням того, що будь-яких доказів вчинення фізичного та психологічного домашнього насильства не надано, приходжу до висновку, що мала місце звичайна побутова сварка, яка не містить ознак домашнього насильства, тобто, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП за ознаками, передбаченими у зазначених протоколах.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 , - закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя Ю.А. Мельник