Справа № 167/931/24
Номер провадження 3/167/580/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Требик В.Б., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), одруженого, має на утриманні троє дітей, непрацевлаштованого, проживає у АДРЕСА_1 ),

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

в с т а н о в и в :

1 вересня 2024 року о 13:27 на автодорозі між сел. Дубище та с. Носачевичі Луцького району Волинської області ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом електроскутером марки «Спарк-2» (без номерного знаку), чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та зазначив, що під час складання адміністративних матеріалів він вказував про необхідність проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, однак ця вимога була проігнорована поліцейським. В акту огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив про згоду з результатами огляду, оскільки про це йому вказали поліцейські. Факт керування скутером за наведених у протоколі обставин не оспорює.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Колодяжна Н.В. під час розгляду справи зазначала про необхідність закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП через відсутність в його діях складу цього правопорушення. Доводи захисника зводяться до того, що:

1) поліцейський на місці події не повідомив ОСОБА_1 причину зупинки його транспортного засобу, не ознайомив із правами передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, не забезпечив реалізації ним права на захист, а також не надав сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку приладу за допомогою якого він проходив огляд на стан сп`яніння; 2) поведінка ОСОБА_1 на місці події відповідала обстановці, а тому, при наявності лише однієї ознаки алкогольного сп`яніння (запаху алкоголю з порожнини рота), поліцейський не мав підстав для проведення огляду;

3) незважаючи на заперечення ОСОБА_1 щодо результатів проведеного огляду його не доставлено до медичного закладу; 4) електроскутер в розумінні ст. 130 КУпАП не є транспортним засобом, а тому відсутня об`єктивна сторона правопорушення. Крім цього захисник звертала увагу, що додані до протоколу відеозаписи є небезперервними та не відображають усіх обставин події.

Перевіряючи доводи захисника ОСОБА_2 щодо необхідності закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суддя виходить з такого.

На доданому до протоколу відеозаписі (файл «WhatsApp Video 2024-09-02 at 08/07/23») зафіксовано факт керування ОСОБА_1 скутером, що ним та його захисником не оспорюється. Із цього ж відеозапису слідує, що причиною зупинки транспортного засобу стала відсутність під час руху в ОСОБА_1 та пасажира електроскутера мотошоломів, про що було зазначено поліцейським на місці події. Отже, цим відеозаписом спростовано доводи захисника щодо неповідомлення поліцейським ОСОБА_1 про причину зупинки його транспортного засобу.

Далі, відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року № 1413/27858 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: 1) запах алкоголю з порожнини рота; 2) порушення координації рухів; 3) порушення мови;

4) виражене тремтіння пальців рук; 5) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; 6) поведінка, що не відповідає обстановці.

Аналіз зазначених приписів свідчить про те, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України є особою, яка в силу закону, наділена повноваженнями щодо самостійного прийняття рішення про наявність чи відсутність у водія ознак алкогольного сп`яніння, визначених у п. 3 Розділу І Інструкції.

У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським зафіксовано наявність у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння запаху алкоголю з порожнини рота. Такі ж відомості містяться й на відеозаписі (файл VID22F-00-3723), з якого вбачається, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння через наявність запаху алкоголю з порожнини рота (13:29:03 13:29:13), на що ОСОБА_1 зазначив про вжиття ним ввечері алкогольних напоїв (13:29:13 13:29:23).

Отже, слід констатувати, що передбаченою п. 3 розділу І Інструкції ознакою алкогольного сп`яніння, яка стала підставою для проведення огляду ОСОБА_1 , є запах алкоголю з порожнини рота. Посилання захисника про те, що поведінка ОСОБА_1 на місці події відповідала обстановці суддя не приймає до уваги, оскільки підставою для проведення поліцейським огляду зазначено іншу ознаку алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота. При цьому, неспроможними є доводи захисника, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів з двома чи більше ознаками такого сп`яніння, оскільки конструкція норми п. 2 Розділу І Інструкції такої умови не містить.

Далі, виходячи із приписів ч. 2 ст. 266 КУпАП, поліцейський під час проведення огляду осіб застосовує технічні засоби відеозапису або ж огляд проводиться у присутності двох свідків у разі неможливості застосування таких засобів.

За правилом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я у двох випадках: у разі незгоди на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або ж в разі незгоди з його результатами.

На відеозаписі (файл VID21F-00-3725) зафіксовано, що на пропозицію поліцейського ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд з використанням спеціальних технічних засобів, за результатами підтверджено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння (13:51:45 13:52:50). У талоні про проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 1 вересня 2024 року зафіксовано перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння (0,26 проміле). Відомостей про незгоду чи оспоренення ОСОБА_1 цих результатів матеріали справи не містять, а у відповідній графі акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів міститься підпис ОСОБА_1 про згоду з результатами огляду.

Отже, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений поліцейським на місці події повною мірою зафіксований на зазначеному вище відеозаписі (файл VID21F-00-3725), то вимоги норми ч. 2 ст. 266 КУпАП дотримано. З огляду на ці обставини доводи захисника про відсутність безперервного відеозапису із місця події на вирішення справи не впливають. Крім цього, оскільки ОСОБА_1 погодився на проведення огляду на місці події і відсутні підтверджені дані про те, що він оспорював результати огляду, то у поліцейського був відсутній обов`язок доставлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я. При цьому, пояснення захисника про те, що на місці події ОСОБА_1 заперечував результати огляду одразу ж після переривання відеозапису суддя вважає голослівними і такими, що направленні на уникнення відповідальності в межах обраної стороною захисту позиції, оскільки такі обставини не підтверджуються будь-якими об`єктивними даними. Також не знайшли свого підтвердження доводи захисника щодо пред`явлення ОСОБА_1 . поліцейському вимоги про надання на місці події сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку приладу за допомогою якого він проходив огляд, а також вимоги про залучення захисника. Про витребування зазначених документів у ході судового розгляду сторона захисту не заявляла. У відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 772924 від 1 вересня 2024 року міститься підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про ознайомлення із правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, чим спростовуються і ці доводи захисника.

Далі, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху транспортний засіб пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

У Правилах дорожнього руху чітко визначено поняття транспортного засобу пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії. Низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює

50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від

15 березня 2023 (справа № 127/5920/22, провадження № 61-10553св22) використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Таким чином, електоскутери, електросамокати, гіроскутери та інша схожа техніка, у розумінні ст. 130 КУпАП, є транспортними засобами.

За наведених обставин, суддя відхиляє доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП через те, що електроскутер в розумінні цієї норми не є транспортним засобом.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своє вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, його винуватість окрім наведеного доводиться також протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 772924 від 1 вересня 2024 року.

Отже, суддя дійшов висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП оскільки він, як водій (згідно з довідкою Відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області від 6 вересня 2024 року

№ 17503-2024 має посвідчення на право керування транспортними засобами КВІ 616094), керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Тому, приймаючи до уваги характер вчиненого діяння, зважаючи на ступінь суспільної шкідливості проступку, слід піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, на підставі ст. 401 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Виходячи з наведеного вище та керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору в дохід держави.

Судовий збір має бути сплачений на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Суддя: В.Б. Требик