Номер справи 220/1381/24
Номер провадження 3/220/719/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Черняєвої С.П.

захисника адвоката Федорця Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли від ВП № 1 Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

09.09.2024 р. о 17 год. 06 хв. на дорозі Запоріжжя-Донецьк, 143 км, Донецька область Волноваський район, водій ОСОБА_1 , керував авто RENAULT MASTER д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( почервоніння очей, запах алкоголю з роту). Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія із застосуванням технічного приладу Драгер 6810, результат 2,29% проміле. Від керування ОСОБА_1 відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи те, що ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився до суду, будь-яких заяв від нього не надходило, доказів поважності причини неявки в судове засідання суду не надав, суд вважає можливим відповідно до ст. 268 КУпАП розглянути справу у відсутності правопорушника.

Адвокат Федорець Є.Є. подав клопотання про закриття провадження у справі, в якому посилався на те, що така ознака алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, не може бути зафіксована боді-камерою працівника поліції, тому це є суто суб`єктивна оцінка працівника поліції, та спростовується самим відеозаписом. Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції, у разі якщо водій відмовляється від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або не згоден із результатами такого огляду, поліцейські забезпечують доставку водія в заклад охорони здоров`я для проведення медичного огляду. Вважає, що працівник поліції ввів в оману ОСОБА_1 щодо його правового становища та варіантів його поведінки та їх наслідків і повідомив, що останній має три варіанти розвитку подій: пройти огляд на місці, або у лікарні, а також відмовитись від проходження огляду, що тягне складення протоколу, а потім він протягом двох годин може самостійно пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я. Після проходження огляду на місці зупинки ОСОБА_1 заявив, що не погоджується з результатами алкотесту та бажає проїхати на медичний огляд до лікарні. Проте працівник поліції не забезпечує його огляд у медичному закладі і не повідомляє, що у разі відмови від проходження огляду у присутності працівників поліції в медзакладі настає адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП та п.2.5. ПДР з метою змусити ОСОБА_1 змінити свою позицію та відмовитись від незгоди з результатами огляду за допомогою алкотестеру та від проходження огляду у мед закладі. В подальшому ОСОБА_1 заявляє, що буде проходити медичний огляд у лікарні з працівниками поліції. Після цього відеозапис переривається працівником поліції на 20 хвилин та поновлюється о 17.00. Тобто працівниками поліції не було забезпечено безперервність фіксації своїх дій. З вказаного, на думку захисника, випливає, що працівники поліції свідомо вжили усіх заходів щодо того, щоб змусити ОСОБА_1 погодитись з результатами алкотесту Драгер проведеного на місці зупинки та не мали наміру і бажання попри позицію ОСОБА_2 доставляти його до мед. закладу для належного огляду. Також ОСОБА_1 ні до, ні під час під час складання протоколу про адміністративне правопорушення взагалі не було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП. Тому вважає, що з матеріалів справи неможливо встановити та від якого саме огляду відмовився ОСОБА_1 , з чим саме погодився, і чи були такі дії усвідомленими оскільки чинним законодавством передбачений різний порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а відповідальність за ст. 130 КУпАП настає тільки за відмову від проходження саме медичного огляду в закладі охорони здоров`я. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що працівники поліції відстороняли водія ОСОБА_1 від керування та передавали іншому водію транспортний засіб, (окрім усного вислову працівника поліції) що підтверджує, як відсутність ознак у нього алкогольного сп`яніння, так і порушення порядку проведення огляду.

В судовому засіданні захисник надав пояснення, аналогічні викладеним у письмовому клопотанні про закриття провадження у справі.

Суд, вислухавши адвоката Федорця Є.Є., дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, вважає повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема, у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9А Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є порушенням п. 2.9А Правил дорожнього руху України та підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується, матеріалами адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 126059 від 09.09.2024 року, в якому зафіксований факт порушення ОСОБА_1 п. 2.9а Правил дорожнього руху України;

- роздруківкою результатів огляду за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810», тест № 1456 від 09.09.2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 09.09.2024 р. о 16 год. 21 хв. пройшов огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, результат продуття 2,29% проміле. Зазначена роздруківка містить підпис ОСОБА_1 , що свідчить про його ознайомлення з результатом тестування;

- копією постанови Серії ЕНА № 3015902 від 09.09.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.;

- направленням ОСОБА_1 до Добропільської лікарні на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.09.2024 р., в якому зафіксовані виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, згідно якого огляд в медичному закладі не проводився;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 09.09.2024 р., з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведено в зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння. Огляд проведено за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6810». Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння позитивний 2,29 % проміле алкоголю. Зазначений акт містить підпис ОСОБА_1 у графі «З результатами згоден»;

- довідкою до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 126059 від 09.09.2024 року, з якої вбачається, що за обліком Національної автоматизовано-інформаційної системи МВС України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП не притягувався. Посвідчення водія не вилучалось;

- відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, на якому зафіксований факт продуття ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», результат якого після продуття склав 2,29% проміле. З результатом продуття ОСОБА_1 погодився.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зазначені докази суд вважає належними та допустимими, виходячи з наступного.

Наданий суду відеозапис є безперервним та в достатній мірі відтворює обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, а обставини, які на ньому відображені, зафіксовані послідовно, починаючи з моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , та узгоджуються з матеріалами справи. Крім того, суд звертає увагу на те, що на відеозаписі відображено час відеозйомки з зазначенням години, хвилин та секунд і час закінчення першої частини відеозапису повністю співпадає з часом початку наступного відеозапису, що свідчить про його безперервність.

Зазначеним відеозаписом зафіксовано, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено на блокпосту в зв`язку з тим, що його знаки були закриті чорною стрічкою, що є порушенням ПДР. Під час спілкування працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, що відповідає ознакам, зазначеним у п.3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до п.1 Розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. При цьому суд зазначає, що ознаки алкогольного сп`яніння виявляються безпосередньо поліцейським при спілкуванні з водієм, що є підставою для обов`язку водія на вимогу поліцейського пройти відповідний огляд. А тому посилання захисника на те, що ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 нічим не підтверджені, є безпідставним.

На вимогу поліцейського ОСОБА_1 погодився пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер», сам обрав трубку для продуття. Даним відеозаписом також зафіксовано проходження ним тесту № 1456, результат якого після продуття склав 2,29 проміле, що зафіксовано на відповідній роздруківці результатів огляду, в якому також зазначено і номер тесту, який відповідає озвученому на відеозаписі, а також у акті огляду. При цьому з результатами тесту ОСОБА_1 погодився, що підтверджується підписом останнього у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 09.09.2024 р.

Доводи захисника про те, що працівники поліції ввели ОСОБА_1 в оману з приводу правового становища та варіантів його поведінки та їх наслідків, суд вважає безпідставними. Так, поліцейськими було роз`яснено останньому, що мін має право пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер» або у закладі охорони здоров`я, а за відмову від огляду буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Отже, ОСОБА_1 , маючи посвідчення водія, будучи учасником дорожнього руху, зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України, зокрема, заборону керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти відповідний огляд, а також наслідки відмови від такого огляду.

З приводу доводів захисника щодо порушення порядку огляду водія на виявлення стану алкогольного сп`яніння та незабезпечення безперервності відеозапису суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст.. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч.2).

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3).

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського (ч.4).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5).

Відповідно положень п.п. 6, 7 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу та лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі повинен бути забезпечений працівником поліції при дотриманні наступних умов: 1. незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння з використанням поліцейським спеціальних технічних засобів; 2. незгода водія з результатами такого огляду. Дана норма є імперативною.

Відповідно до п.9 Розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вбачається з відеозапису, після проходження огляду на допомогою алкотестеру «Драгер» ОСОБА_1 не погодився з його результатами, на що працівниками поліції було запропоновано проїхати до закладу охорони здоров`я. На запитання поліцейського про те чи їде ОСОБА_1 з ними або сам, останній повідомив, що поїде до лікарні сам (час 16:35). Після цього працівники поліції у категоричній формі пояснили, що ОСОБА_1 доставлять до медичного закладу саме працівники поліції на службовому транспортному засобі (час 16:38), на що ОСОБА_1 погодився. Після цього о 16:41 год. відеозапис було тимчасово зупинено. О 17:00 год. запис було поновлено, після чого ОСОБА_1 відмовився проїхати до лікарні і погодився з результатами огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер».

Отже, після незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду працівниками поліції було дотримано процедуру огляду та запропоновано проїхати до лікарні на службовому автомобілі поліції. Вподальшому ОСОБА_1 погодився з результатами огляду та відмовився від огляду у медичному закладі. Суд не вбачає в діях працівників поліції порушення порядку огляду водіїв на виявлення стану алкогольного сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відеозапис є безперервним з моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та до моменту його згоди проїхати до мед закладу, і з моменту відмови ОСОБА_1 проїхати до лікарні за згодою з результатами огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер» до моменту оголошення протоколу про адміністративне правопорушення. Відеозапис в повній мірі відображає порядок огляду ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння та подальшу хронологію подій. Доводи захисника щодо схиляння ОСОБА_1 працівниками поліції до згоди з оглядом є надуманими, жодними належними та допустимими доказами не підтверджуються. Зі скаргами на дії поліцейських ОСОБА_1 не звертався і мав право змінити свою думку щодо результатів огляду.

Доводи захисника в тій частині, що ОСОБА_1 не було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, спростовуються наданим відеозаписом, на якому о 16:32 год. ОСОБА_1 було роз`яснено його права, а також його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення у відповідній графі.

Даним відеозаписом також підтверджено і факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, про що працівниками поліції неодноразово було наголошено (час відеозапису 16:32), а також зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що положення ст. 256 КУпАП не передбачають необхідності додавання до протоколу про адміністративне правопорушення додаткових даних щодо серійного номеру боді-камери. У даному випадку у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до нього додається запис з боді-камери №11.

Що стосується певних розбіжностей у часі, відображених на відеозаписі та у протоколі про адміністративне правопорушення, різниця у яких складає декілька хвилин, то такі не свідчать про неналежність та недопустимість їх як доказів та не впливає на встановлені судом та викладені у протоколі обставини вчинення правопорушення.

Щодо не зазначення у акті огляду дати та часу його складання, то суд звертає увагу на те, що форма акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 2) і заповнена працівниками поліції відповідно до зазначених у ній граф.

Інші доводи сторони захисту суд також вважає не суттєвими, оскільки вони не можуть вплинути на встановлені під час судового розгляду факти.

Таким чином, дослідженням наданих суду доказів встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Даних, які б спростовували докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду не представлено.

На переконання суду сукупності наявних в матеріалах справи доказів достатньо для доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер скоєного ОСОБА_1 правопорушення, ступінь його вини, особу порушника, стосовно якого даних, які б з негативного боку його характеризували, суду не надані, останній не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд піддає ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 130 ч.1 КпАП України, Законом України «Про судовий збір», суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. на розрахунковий рахунок UA0005001, код класифікації доходів бюджету-21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, отримувач коштів Донецьке УК/Дон.Обл./21081300, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ)-02895834, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави на розрахунковий рахунок - UA 0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) - 02895834, судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 28.10.2024 р.

Суддя О.М. Якішина