Номер провадження: 33/813/2273/24
Номер справи місцевого суду: 511/1907/24
Головуючий у першій інстанції Бобровська І.В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря Триколіч І.Б.,

за участі:

адвоката (в режимі відеоконференції) ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 липня 2024 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; стягнено з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №479126 від 07.05.2024 вбачається, що ОСОБА_2 07 травня 2024 року о 13 годині 30 хвилин в с. Степанівка по вул. Милолюбівській, Роздільнянського району, Одеської області, керував автомобілем ВАЗ -21103 д/з НОМЕР_1 та не обрав безпечну швидкість руху, не врахував бокового інтервалу та здійснив наїзд на металеве дорожнє огородження (відбійник). В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, потерпілі відсутні. Водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3, 13.1, 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 липня 2024 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; стягнено з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 605,60 грнна користь держави.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального та матеріального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не було забезпечено його участі в судовому засіданні, яке відбулось 25 липня 2024 року, а тому адвоката Осокіна С.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_2 , було позбавлено можливості заявити клопотання про проведення судової автотехнічної експертизи.

Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно із п. п. 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.3б ПДР встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п.13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Порушення правил вимог 12.1, 13.1, 2.3б Правил дорожнього руху має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 479126 від 07.05.2024 року, згідно якого, ОСОБА_2 07.05.2024 року о 13 годині 30 хвилин в с. Степанівка по вул. Милолюбівській, Роздільнянського району, Одеської області, керував автомобілем ВАЗ -21103 д/з НОМЕР_1 та не обрав безпечної швидкостф руху, не врахував бокового інтервалу та здійснив наїзд на металеве дорожнє огородження (відбійник) (а.с. 5)

- схемою місця ДТП (а.с. 6);

-поясненнями ОСОБА_2 від 07.05.2024, в яких він підтвердив факт того, що він здійснив наїзд на відбійник, через те що не впорався з керуванням (а.с. 7);

- електронним рапортом ЄО №2640 від 07.05.2024 (а.с. 8);

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_2 , який притягується до адміністративної відповідальності вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП.

Суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення правильно враховував: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде штраф в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було забезпечено участі в судовому засіданні, яке відбулось 25 липня 2024 року, а тому адвоката Осокіна С.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_2 , було позбавлено можливості заяви клопотання про проведення судової автотехнічної експертизи, то апеляційний суд звертає увагу на таке.

Зі змісту норми КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП становить діяння - порушення правил дорожнього руху, та наслідок - заподіяна шкоди майну, а саме: транспортним засобам, вантажу, автомобільним дорогам, вулицям, залізничним переїздам, дорожнім спорудам чи іншому майну.

З матеріалів справи вбачається, що від ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_1 неодноразово подавалися заяви про відкладення судового розгляду, а саме:

- 17.05.2024 від представника ОСОБА_2 , адвоката Осокіна С.Ю. надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із необхідністю підготовки до участі в судовому засіданні по даній справі та надання кваліфікованої правової допомоги.

- 06.06.2024 адвокат Осокін С.Ю. повторно подав клопотання про відкладення судового засідання , у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі.

- 25.07.2024 адвокат Осокін С.Ю. втретє подав клопотання про відкладення судового засідання, мотивує це тим, що у зв`язку з технічними роботами в підсистемі Електронний суд, він не має можливості приєднатись до відеоконференції.

Врахувавши вказані обставини та те, що жодних заперечень стороною захисту не надано, а строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 спливає 07.08.2024, суд першої інстанції правильно не вбачав підстав для задоволення клопотання захисника. Крім того, судом зазначено, що явка особи не є обов`язковою при розгляді вказаного протоколу, а тому вважав можливим розглянути протокол без участі ОСОБА_2 .

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд першої інстанції ніяким чином не обмежував учасників справи, оскільки останні скористались своїм правом на подачу клопотань та заяв, скористались правом на захист, у встановленому законом порядку своєчасно повідомлялись про час і місце розгляду справи та надавали пояснення щодо справи.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд першої інстанції обґрунтовано вважав за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності учасника справи та його адвоката, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, оскільки наявних у справі матеріалів було достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Крім того, 21 жовтня 2024 року в судовому засіданні адвокатом Осокіним С.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_2 , зазначив, що суд першої інстанції був зобов`язаний за власною ініціативною призначити судову автотехнічну експертизу, однак суд апеляційної інстанції не може прийняти дане посилання скаржника з огляду на наступне.

Статтею 273 КУпАП передбачено, що експерт призначається органом у провадженні якого перебуває справа про адміністративне провадження, у разу коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Відповідно до ч. 1 ст. 7-1 ЗУ «Про судову експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Нормами чинного КУпАП не визначений порядок вирішення питання про процедуру та підстави призначення судової експертизи, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає необхідним застосувати аналогію права, а саме ст.ст. 332, 242 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Підставами для проведення експертизи згідно із ч. 2 ст. 242 КПК України є:

1) встановлення причин смерті;

2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень;

3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності;

4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості;

6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Таким чином, питання про призначення судово автотехнічної експертизи вирішується виключно на підставі клопотання правопорушника, його представника або потерпілого по справі про адміністративне правопорушення. Проте, адвокат Осокін С.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_2 , не заявляв клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи під час розгляду в суді першої інстанції, однак дане клопотання було подано до апеляційного суду.

Постановою Одеського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року у задоволенні клопотання адвоката Осокіна С.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_2 , про призначення судової автотехнічної експертизи відмовлено, у зв`язку з тим, що в ході апеляційного розгляду справи з`ясовуються обставини справи, які потребують правової оцінки, необхідності в проведенні будь-яких експертиз для встановлення наявності порушень ПДР не вбачається, а тому відсутні достатні підстави для призначення та проведення по справі автотехнічної експертизи

Будь-яких інших доказів на спростування відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, надано не було, а тому доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 липня 2024 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 липня 2024 року без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік