Номер провадження: 33/813/2295/24
Номер справи місцевого суду: 521/6136/24
Головуючий у першій інстанції Гарський О. В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Ровенко А.С., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Заславського В.М. та представника Одеської митниці Кептене Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДМС України Крікунової С.О. на постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 20.08.2024 відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, військового медика ВНКУ ПР, не одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про звільнення від відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України за малозначністю вчиненого

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 було звільнено від відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України за малозначністю вчиненого.

Відповідно до зазначеної постанови, 13.03.2024 о 12 год. 57 хв. в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Маяки-Удобне-Паланка» митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, в напрямку виїзд з України заїхав рейсовий автобус сполученням «Одеса-Кишинів» р.н. НОМЕР_1 , країна реєстрації Молдова, під керуванням гр. Молдови Cernioglo Nicolai, пасажиром в якому їхав гр. України ОСОБА_1 .

Під час здійснення митного контролю встановлено, що ОСОБА_1 28.03.2022 року завіз на митну територію України автомобіль марки «HONDA CIVIC 5DR» р.н. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , країна реєстрації DE (Німеччина) через відділ митного оформлення № 1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, пункт пропуску «Маяки-Удобне-Паланка» в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року». Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу станом на 13.03.2024 відсутня.

В митницю з метою продовження строку тимчасового ввезення даного транспортного засобу ОСОБА_1 не звертався.

Отже, на думку митного органу, гр. ОСОБА_1 перевищив встановлений ч. 1 ст. 380 МК строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування, більше ніж на один рік.

Дії ОСОБА_1 суд 1-ої інстанції кваліфікував за ч. 6 ст. 481 МК, за кваліфікуючими ознаками: перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Водночас, суд 1-ої інстанції врахував ту обставину, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення, є малозначним, не містить великої суспільної небезпеки як для суспільства, так і для суспільних відносин, а тому звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю правопорушення, з оголошенням йому усного зауваженням, про недопустимість в подальшому вчинення подібних правопорушень.

Окремо суд звернув увагу на строк накладення адміністративного стягнення, що встановлений у ч. 1 ст. 467 МК, який закінчився 28.09.2023 (6 місяців після спливу річного строку вивезення, тобто 28.03.2023 року), однак, вважав, що закриття провадження за строками не вирішить моральну справедливість даної справи, оскільки даному випадку дії ОСОБА_1 , з урахуванням його життєвого шляху, не призвели до такого ступеню порушення вимог закону, яке б призвело до значних суспільно корисних втрат або шкоди для держави, що неможливо виправити або усунути.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник Одеської митниці ДМС Крікунова С.О. вказує на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою з таких підстав:

- ОСОБА_1 не звертався до митного органу з метою продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу, як і не подавав документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами);

- суд 1-ої інстанції завчасно прийняв постанову про закриття провадження на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення та не врахував рішення Конституційного Суду України від 06.09.2023 № 6-р(І)/2023 (справа № 3-32/2023(66/23)), відповідно до якого санкція ч. 6 ст. 481 МК України не суперечить вимозі юридичної визначеності та забезпечує законне втручання у право власності особи в розумінні практики тлумачення Європейським судом з прав людини ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, а ступінь суворості міри адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення є достатнім для досягнення бажаного стримувального ефекту і запобігання майбутнім порушенням ч. 6 ст. 481 МК України;

- санкція ч. 6 ст. 481 МК України не передбачає звільнення порушника від відповідальності у зв`язку із малозначністю.

За таких обставин, представник Одеської митниці Крікунова С.О. просить скасувати постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 20.08.2024 та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України та накласти стягнення у виді конфіскації транспортного засобу.

В судовому засіданні апеляційного суду, призначене на 15.10.2024, представник Одеської митниці Держмитслужби Кептене Д.А. підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, натомість ОСОБА_1 та його захисник Заславський В.М. заперечували проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положення ст. 487 МК України передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому, відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 6 ст. 481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Дійсно, як вбачається із матеріалів справи, 13.03.2024 о 12 год. 57 хв. в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Маяки-Удобне-Паланка» митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, в напрямку виїзд з України заїхав рейсовий автобус сполученням «Одеса-Кишинів», р.н. НОМЕР_1 , країна реєстрації респ. Молдова, під керуванням гр. Молдови Cernioglo Nicolai, пасажиром в якому їхав гр. України ОСОБА_1 .

Під час здійснення митного контролю встановлено, що ОСОБА_1 28.03.2022 року завіз на митну територію України автомобіль марки «HONDA CIVIC 5DR», р.н. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , країна реєстрації DE (Німеччина) через відділ митного оформлення № 1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, пункт пропуску «Маяки-Удобне-Паланка» в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року». Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу станом на 13.03.2024 відсутня.

В митницю з метою продовження строку тимчасового ввезення даного транспортного засобу ОСОБА_1 не звертався.

Отже, ОСОБА_1 перевищив встановлений ч. 1 ст. 380 МК України строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування, більше ніж на один рік.

Надаючи оцінку доводам Одеської митниці, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи відносно того, що ОСОБА_1 не звернувся до митного органу з метою продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу, як і не подавав документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами), в той же час звертає увагу на те, що фактично судом була встановлена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України (п. 3.1, п. 3.19 постанови), що також ОСОБА_1 не оспорюється, натомість він розуміє наслідки вчиненого, бажає вивезти транспортний засіб до Німеччини, однак, виключно надзвичайні та невідворотні обставини його життя, наявність яких встановлено судом 1-ої інстанції, перешкодили йому реалізувати встановлений законом обов`язок.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу представника Одеської митниці, що ОСОБА_1 був звільнений від адміністративної відповідальності не з підстав, передбачених ст. 460 МК України, відповідно до якої, вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі ст. 481 МК України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України, а виключно у зв`язку із малозначністю правопорушення.

Апеляційний суд в цьому контексті також вважає юридично неспроможними доводи апеляційної скарги про те, що санкція ч. 6 ст. 481 МК України не передбачає звільнення від відповідальності у зв`язку із малозначністю.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність обраного заходу впливу меті відповідальності. Також даний принцип передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчиненого, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Положення ст. 487 МК України передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Наведені положення норми МК України відображені у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005, у якому також зазначено, що враховуючи викладене суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КпАП. При цьому слід враховувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Відтак, з огляду на ту обставину, що ОСОБА_1 раніше до відповідальності за порушення митних правил не притягувався, а також встановлені судом 1-ої інстанції обставини, зокрема, щодо малозначності вчиненого ним правопорушення, яке не містить великої суспільної небезпеки, враховуючи мету, мотив і спосіб вчинення правопорушення, особу ОСОБА_1 , який проходить військову службу військовим медиком у військовому госпіталі, апеляційний суд погоджується з висновком суду 1-ої інстанції щодо можливості його звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю діяння, що буде достатнім та справедливим для запобігання вчиненню ним правопорушень.

Що стосується доводів представника Одеської митниці про неврахування судом 1-ої інстанції рішення Конституційного Суду України від 06.09.2023 № 6-р(І)/2023 (справа № 3-32/2023 (66/23), апеляційний суд зауважує, що наведена у згаданому рішенні позиція щодо відповідності Конституції України абз. 2 ч. 6 ст. 481 МК України, підлягала б врахуванню у випадку вирішення судом питання про призначення виду стягнення за порушення вказаних митних правил, водночас при малозначності вчиненого правопорушення та звільненні порушника від адміністративної відповідальності з цих підстав вказані питання вирішенню не підлягають.

Разом із тим, апеляційний суд звертає увагу Одеської митниці на те, що Конституційний Суд України у третьому абзаці пункту 4.5.2. згаданого рішення вказує на необхідність врахування визначеної ст. 22 КУпАП можливості звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, яка є однією з обставин, що підлягають з`ясуванню у процесі розгляду справи про порушення митних правил, що також свідчить про можливість застосування положень ст. 22 КУпАП до правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду щодо наявності правових підстав для застосування у спірних правовідносинах ст. 22 КУпАП та як наслідок звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України при малозначності такого.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника Одеської митниці та для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 7, 22, 268, 285, 294 КУпАП, ст.ст. 465, 486, 481, МК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДМС України Крікунової С.О.залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20.08.2024 про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України за малозначністю вчиненого залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца