П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2024 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області ППП у м. Біла Церква та Білоцерківському районі відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого різноробочим ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130, КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 18 серпня 2024 року о 21 годині 08 хвилин ОСОБА_1 в Київській області, Білоцерківський район, с. Дрозди по вул.Лісова, 10 А, керував транспортним засобом «Ford Scorpio», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 18.08.2024 року йому зателефонував товариш та повідомив, що його побили біля магазину, він з дружиною ОСОБА_3 поїхали до магазину, куди також викликали працівників поліції. Після того, як працівники поліції поїхали з місця події, він випив два стакани пива і не міг керувати автомобілем, який потрібно було припаркувати до фірмі, де він працює, так як автомобіль не зачинявся. Дружина сіла за кермо автомобіля і вони поїхали на фірму, яка знаходилась на відстані 20 метрів. Доїхавши до фірми, дружина зупинилася, вони вийшли з автомобіля і до них під`їхали працівники поліції, які повідомили йому, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, нащо він повідомив, що не керував транспортним засобом, що за кермом автомобіля перебувала дружина. Категорично ствердив, що не керував транспортним засобом і працівники поліції його не зупиняли, коли працівники поліції під`їхали він перебував біля автомобіля. Працівники поліції не доставляли його до медичного закладу.

Представник ОСОБА_1 , захисник адвокат Тарасюк А.В. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, поліцейські його не зупиняли, виходячи з п. 1.10 Правил дорожнього руху він не був водієм, а тому відповідно до п. 2.5 ПДР не зобов`язаний проходити огляд на стан сп`яніння. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Оскільки адміністративні матеріали не містять будь-яких доказів керування - відтак, поліцейський не мав права вимагати у ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння, а ОСОБА_1 - не зобов`язаний був проходити такий огляд на стан сп`яніння. Те, що його підзахисний не був водієм та не керував транспортним засобом підтвердила ОСОБА_3 , яка наголосила, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а сидів в автомобілі на передньому пасажирському сидінні, що за кермом автомобіля перебувала вона.

Допитаний в судовому засіданні старший рядовий поліції ОСОБА_4 , який склав протокол про адміністративне правопорушення, пояснив, що під час патрулювання їм надійшов виклик, що біля магазину в с. Дрозди Білоцерківського району, Київської області, бійка. Приїхавши на місце події, було виявлено громадян в стані алкогольного сп`яніння в тому числі і ОСОБА_1 , якому вони повідомили, щоб він не керував транспортним засобом в стані сп`яніння, нащо останній запевнив, що не буде керувати транспортним засобом. Вони від`їхали від магазину і зупинилися, щоб переконатися, що ОСОБА_1 не буде керувати транспортним засобом, однак через деякий час вони помітили, що автомобіль ОСОБА_1 виїхав, вони поїхали за даним автомобілем. Через декілька метрів даний автомобіль зупинився. Вони під`їхали до даного автомобіля, ОСОБА_1 перебував біля автомобіля, в середині автомобіля перебувала дружина та дитина ОСОБА_1 . Вони повідомили ОСОБА_1 , що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, нащо останній повідомив, що проїхав лише 20 метрів, щоб припаркувати автомобіль, але потім говорив, що дружина перебувала за кермом автомобіля. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, нащо останній відмовився, в зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того пояснив, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом, оскільки останній запевнив, що не буде керувати транспортним засобом. Коли вони під`їхали до транспортного засобу, то ОСОБА_5 перебував біля автомобіля, даний транспортний засіб вони не зупиняли.

За клопотанням представника ОСОБА_1 захисника Тарасюка А.В. в судовому засіданні допитана ОСОБА_3 , пояснила, що ОСОБА_1 її цивільний чоловік. 18.08.2024 року їм зателефонував їх товариш та повідомив, що його побили біля магазину. Вона з чоловіком приїхали до магазину та викликали працівників поліції. Після того, як працівники поліції поїхали, її чоловік випив пива тому не міг сісти за кермо автомобіля, так як їх автомобіль не зачинявся його потрібно було поставити на фірму, де працював чоловік під охорону, тому вона сіла за кермо автомобіля і вони поїхали на фірму. Коли вони приїхали на фірму і вийшли з автомобіля, то до них під`їхали працівники поліції, які повідомили чоловіку, що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Зазначила, що вона повідомляла працівникам поліції, що чоловік не керував транспортним засобом, що за кермом транспортного засобу перебувала вона.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами , який додано до протоколу, та з якого убачається, що працівники поліції під`їхали до автомобіля, який стояв на вулиці і біля нього ОСОБА_1 та жінка. Під час спілкування та перевірки документів працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, нащо останній повідомив, що випив один літер пива, що не керував транспортним засобом. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, нащо останній відмовився. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП та повторно запропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння, нащо останній відмовився. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП з яким останнього було ознайомлено.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , працівника поліції Креницького В.В., свідка ОСОБА_3 , дослідивши направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 18.08.2024 року, акт огляду на стан алкогольного сп`янінні з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення ОСОБА_1 , рапорт працівника поліції, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З переглянутого відеозапису не вбачається, щоб ОСОБА_1 керував транспортним засобом та щоб його зупиняли працівники поліції.

Що стосується направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, то вказаний документ суд оцінює критично, та вважає його неналежним доказом у даній справі, оскільки в направленні зазначено, що ОСОБА_1 доставлено працівником поліції, для огляду на визначення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я КНП «Володарської селищанської ради Володарська лікарня», однак, як встановлено в судовому засіданні, підтверджено самим ОСОБА_1 та переглянутим відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я КНП «Володарської селищанської ради Володарська лікарня», не доставлявся, огляд в даному медзакладі не проводився.

Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, доказам судом встановлено, що в матеріалах справи віддсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом..

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом.

Статтею ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Варто зазначити, що кримінальним обвинуваченням у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у виді штрафу з позбавленням особи спеціального права на певний строк. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Козинець проти України» (заява № 75520/01) від 06 грудня 2007 року суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, доказам судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, що і створює в даному випадку об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рідермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО