Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8813/23 Головуючий у 1-й інст. Аксьонов В. Є.
Номер провадження №33/4805/1010/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Кирилюка Віталія Леонідовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 06 травня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 06 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 27.08.2023 о 20 год 48 хв, в м Житомирі по вул Космонавтів, поблизу будинку № 56, керував транспортним засобом VW PASSАТ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Кирилюк В.Л. в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема, вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмову останнього від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки матеріали справи не містять таких доказів, як і доказів зупинки транспортного засобу, відповідно до вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію». На його думку, позицію суду, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, не можна розцінювати як доказ того, що особа насправді керувала транспортним засобом та її транспортний засіб був зупинений. Крім того, захисник вказав, що в матеріалах справи відсутня постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. В апеляційній скарзі захисник послався на судову практику у подібних справах.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що вимоги постанови Житомирського апеляційного суду від 31 травня 2024 року ним виконані.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №424585 від 27.08.2023, вбачається, що ОСОБА_1 27.08.2023 о 20 год 48 хв, в м Житомирі по вул Космонавтів, поблизу будинку № 56, керував транспортним засобом VW PASSАТ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №424585 від 27.08.2023 (а.с.1); роздруківкою тесту №3913, згідно якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest Drager» 6810, результат позитивний 2,14 ‰ (проміле), з результатом тесту не погодився (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.08.2023 (а.с.6); рапортом старшого лейтенанта поліції С. Ворончука від 27.08.2023 зі змісту якого вбачається, що під час несення служби 27.08.2023 в складі екіпажу 102 близько 21 год за орієнтуванням зупинили транспортний засіб VW PASSАТ, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . В ході спілкування з водієм виявили ознаки алкогольного сп`яніння. Водій погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія огляд проводився із застосуванням спеціального технічного приладу Drager, проба позитивна - 2,14 ‰ (проміле), з результатом тесту не погодився, в складеному протоколі за ч.1 ст.130 КУпАП та в чеку Drager не розписався. Водій ознайомлений з ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, від керування транспортним засобом водій відсторонений (а.с.5); відеозаписом події (а.с.11).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. На наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1

Вбачається, що зупинка транспортного засобу відповідала вимогам ст.35 Закону України «Про національну поліцію», оскільки була обумовлена надходженням орієнтування на транспортний засіб VW PASSАТ, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується відповідним рапортом старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 27.08.2023 (а.с.5). Також водія працівником поліції було повідомлено про причину зупинки, а саме, що під час керування автомобілем він завдав загрозу життю пішоходів. Під час спілкування з водієм у останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810», який показав позитивну пробу 2,14 ‰ проміле, та, з таким результатом не погодився. У зв`язку з цим поліцейський чітко запропонував йому пройти огляд у закладі охорони здоров`я, проте, таку пропозицію водій проігнорував, не зважаючи на роз`яснення йому наслідків відмови від проходження огляду. ОСОБА_1 були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомлено зі змістом протоколу, який складений у його присутності, від підпису у якому та в інших документах він відмовився. Водій був відсторонений від керування транспортним засобом.

Як свідчить відеозапис, порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та ст.266 КУпАП під час огляду ОСОБА_1 працівниками поліції не допущено.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозаписом не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому в його діях відсутній склад інкримінуємого йому правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними і погоджується з висновками судді місцевого суду, який правильно зазначив, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 такого факту не заперечував. Навпаки, як свідчить відеозапис, останній повідомляв, що керував автомобілем та пропускав пішоходів. Крім того, ОСОБА_1 всіляко намагався вирішити питання уникнення відповідальності.

ОСОБА_1 не виконав обов`язок, визначений п. 2.5 ПДР, а тому його дії правильно кваліфіковані уповноваженим органом як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Наявна у мотивувальній частині судового рішення описка щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння може бути виправлена судом шляхом постановлення відповідної ухвали.

Інші доводи апеляційної скарги повністю спростовуються наявним у справі відеозаписом та письмовими доказами, яким суд надав оцінку відповідно вимог ст. 252 КУпАП.

Судові рішення, на які у апеляційній скарзі та додаткових поясненнях посилається захисник, преюдиційного значення для вирішення даної справи не мають, оскільки містять відмінні від цієї справи обставини.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Клопотання адвоката Кирилюка Віталія Леонідовича, подане в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 06 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Кирилюка Віталія Леонідовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 06 травня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич