ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/3527/24 Головуючий суддя І інстанції Алтухова О.Ю.
Апеляційне провадження № 33/818/1471/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - Мещерякова С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.09.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що 09.06.2024 року о 16 год. 03 хв. в м. Харкові, по пр-ту Льва Ландау, 50 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду у медичному закладі КНП ХОР «ОКНЛ» з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.09.2024 року стосовно нього, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що працівники поліції незаконно зупинили його транспортний засіб та не повідомляли причину такої зупинки, поліцейські не встановлювали у нього ознаки наркотичного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та не відсторонювали його від керування, а також своїми діями інспектор ОСОБА_2 навмисно спровокувала його відмовитися від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, апелянт зазначає, що долучений відеозапис до матеріалів справи є недопустимим доказом, оскільки на ньому повністю не зафіксовано спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції. Зазначає, що відомості працівник поліції зазначив в рапорті відомості, що не відповідають дійсності.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та захисника Мещерякова С.А., які підтримали в повному обсязі апеляційну скаргу сторони захисту і просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в своїй скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується доказами, які суд першої інстанції безпосередньо дослідив під час судового розгляду та дав їм обґрунтовану оцінку в оскаржуваному судовому рішенні, а саме відомостям, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 899252 від 09.06.2024 року, в якому зазначено факт керування 09.06.2024 року о 16 год. 03 хв. м. Харків, по вул. пр-ту Льва Ландау, 50, водієм ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення ним вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, а саме відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.с.1);

- відеозаписів (файли «899252», «аад899252», «export-1wipf», «export-atswa»), долучених до матеріалів справи (а.с.2), з яких вбачається момент зупинки транспортного засобу «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 (файли «899252», «аад899252»). Після зупинки цього транспортного засобу працівником поліції роз`яснено водію, що його зупинено на підставі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» та у нього виявленні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме неприродня блідість обличчя і тремтіння пальців рук (файли «export-1wipf», «export-atswa», починаючи з 01 хв. 36 сек. відеозаписів). Водій спочатку погоджується пройти огляд в закладі охорони, але коли працівник поліції починає роз`яснювати адресу цього медичного закладу, ОСОБА_1 просить надати йому час для здійснення телефонного дзвінка (файли «export-1wipf», «export-atswa», починаючи з 02 хв. 10 сек. відеозаписів). В подальшому працівники поліції провели поверхневий огляд спочатку рюкзака та багажника транспортного засобу ОСОБА_1 , а потім і самого водія. Всі ці дії були проведені за добровільною згодою ОСОБА_1 (файл «export-atswa», починаючи з 04 хв. 39 сек. відеозапису). Після проведення поверхневого огляду, ОСОБА_1 починає спілкуватися з інспектором ОСОБА_3 , але на відеозапису не чути їх спілкування (файл «export-atswa», починаючи з 07 хв. 20 сек. відеозапису). По завершенню цієї розмови ОСОБА_1 достає свій мобільний телефон та сідає у свій автомобіль, де перебував декілька хвилин (файл «export-atswa», починаючи з 15 хв. 42 сек. по 18 хв. 23 сек. відеозапису). Після цього працівник поліції ОСОБА_3 запитує у ОСОБА_1 : «Що ми робимо? Ви зателефонували, проконсультувалися?». При цьому, ОСОБА_1 відповів, що не поїде до медичного закладу. Інспектором було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження на стан сп`яніння та його процесуальні права (файл «export-atswa», починаючи з 19 хв. 05 сек. відеозапису). При цьому на останнє запитання працівника поліції щодо можливості проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відповів відмовою (файл «export-atswa», починаючи з 20 хв. 13 сек. відеозапису). На цьому відеозаписі також зафіксовано роз`яснення інспектором ОСОБА_1 змісту протоколу та вручення йому копії цього документу (файл «export-atswa», починаючи з 41 хв. 27 сек. відеозапису);

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.06.2024 року (далі направлення на огляд водія), з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд в КНП ХОР «ОКНЛ» не проводився (а.с.4);

- довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області лейтенанта поліції Гриненко І., відповідно до якої, згідно з обліковими даними НАІС ДДАІ, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення подія серії НОМЕР_2 видане 25.11.2005 року (а.с.3);

- рапорті інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Гончара М від 09.06.2024 року, в якому зазначено, що 09.06.2024 року о 16 год. 03 хв. під час патрулювання у складі екіпажу 2052 ( ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 ) за адресою: м. Харків, по вул. пр-ту Льва Ландау, 50, згідно ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», з ціллю опитування водія було зупинено автомобіль «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя; тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. Водія було відсторонено від керування, посвідчення водія не вилучалося (а.с.5).

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, з метою перевірки всіх обставин справи, під час апеляційного розгляду було допитано в якості свідка працівника поліції ОСОБА_2 , яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 899252 від 09.06.2024 року. Свідок ОСОБА_2 надала показання в суді про те, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено на підставі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» та внаслідок того, що цей автомобіль мав ознаки пошкоджень. Під час зупинки транспортного засобу та спілкуванні із ОСОБА_1 у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук та неприродна блідість обличчя, у зв`язку з чим йому було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Свідок зазначила, що водію були роз`яснені процесуальні права та надана йому можливості телефонної розмови, після чого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Зазначила, що будь-якого тиску на ОСОБА_1 не здійснювала. Також свідок вказала, що поклала на капот службового автомобіля свою нагрудну камеру коли складали адміністративні матеріали, після чого, коли адміністративний матеріал було складено, вона взяла свою службову камеру, після чого ОСОБА_1 було роз`яснено зміст протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що показання свідка ОСОБА_2 повністю відповідають відомостям відеозаписів (файли «export-1wipf» та «export-atswa»), які залучені до матеріалів цієї справи, оскільки транспортний засіб «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , дійсно мав зовнішні ознаки пошкоджень, зокрема пошкоджено лакофарбове покриття. При цьому, з долучених відеозаписів також вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено причину зупинки транспортного засобу, його процесуальні права, виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння, а також декілька разів запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Належить також зазначити, що пояснення свідка ОСОБА_2 , що надані нею під час її допиту в суді апеляційної інстанції, про те, що вона зняла свою нагрудну камеру та поклала її на службовий автомобіль для складання адміністративного матеріалу, - не суперечать відомостям відеозапису (файл «export-atswa»), оскільки інспектор двічі знімала свою камеру: перший раз під час поверхневого огляду ОСОБА_1 та спілкування з ним; другий раз під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо апеляційних доводів ОСОБА_1 про те, що інспектор ОСОБА_2 здійснювала тиск на нього, внаслідок чого він відмовився від проходження огляду, апеляційний суд зазначає наступне.

З відомостей відеозаписів (файли «export-1wipf», «export-atswa», починаючи з 01 хв. 36 сек. відеозаписів) вбачається, що спочатку ОСОБА_1 погоджується на пропозицію працівника поліції проїхати до закладу охорони здоров`я, але через незначний проміжок часу просить надати йому час для здійснення телефонного дзвінка, що і було зроблено. Після цього, працівники поліції здійснюють поверхневий огляд ОСОБА_1 та його транспортного засобу. Крім того, з відеозапису вбачається, що після закінчення поверхневого огляду ОСОБА_1 , останній спілкується з інспектором ОСОБА_2 , а після цієї розмови ОСОБА_1 достає свій мобільний телефон і сідає до свого транспортного засобу, де перебував декілька хвилин (файл «export-atswa», починаючи з 15 хв. 42 сек. по 18 хв. 23 сек. відеозапису). Також з відеозапису вбачається, що інспектор запитує у ОСОБА_1 після його повернення, чи готовий останній пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, але ОСОБА_1 відповідає відмовою. При цьому, інспектор ОСОБА_2 роз`яснює йому наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та в черговий раз пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що він знову відповів відмовою, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у цій справі (файл «export-atswa», починаючи з 19 хв. 05 сек. відеозапису).

Належить також зазначити, що на відеозаписі (файл «export-atswa», починаючи з 47 хв. 05 сек. відеозапису) зафіксовано, що під час ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначає працівнику поліції, що його адвокат говорив про можливість не підписувати цей протокол.

Крім того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно спілкувався із захисником під час подій у цій справі, але вказав, що робив це до того, як на нього здійснила психологічний тиск інспектор ОСОБА_2 .

Натомість, з цими твердженнями ОСОБА_1 апеляційний суд не погоджується, оскільки з долученого відеозапису (файл «export-atswa», починаючи з 15 хв. 42 сек. по 18 хв. 23 сек. відеозапису) добре вбачається, що після спілкування із інспектором ОСОБА_2 . ОСОБА_1 бере в руки свій мобільний телефон та сідає в свій автомобіль, де знаходиться більше двох хвилин. Після чого, ОСОБА_1 виходить до інспектора ОСОБА_2 та на її запитання про те, чи він готовий після консультації за телефоном пройти огляд на стан сп`яніння, відповідає двічі, що він не буде проходити цей огляд (файл «export-atswa», починаючи з 19 хв. 05 сек. відеозапису). Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції, які вказівки йому надавав його адвокат (файл «export-atswa», починаючи з 47 хв. 05 сек. відеозапису).

Отже, аналізуючи відомості усіх доказів у справі та пояснення ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку, що працівники поліції надали ОСОБА_1 скористатися своїми процесуальними правами, в тому числі правом на захист, оскільки на всі вимоги останнього поліцейські декілька разів надавали йому час на здійснення телефонних дзвінків для консультації з адвокатом.

При цьому, як зазначив захисник Мещеряков С.А. під час апеляційного розгляду, йому дійсно телефонував ОСОБА_1 під час подій у цій справі та він радив йому, щоб він пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Належить також врахувати, що ОСОБА_1 , перш ніж отримувати посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 25.11.2005 року (а.с.3), складав іспит на знання Правил дорожнього руху, а тому повинен знати вимоги п.2.5 цих Правил.

За таких обставин, апеляційний суд критично ставиться до доводів ОСОБА_1 щодо здійснення на нього психологічного тиску з боку інспектору ОСОБА_2 , оскільки перед остаточною відповіддю на запитання працівника поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння, останній декілька разів консультувався із своїм захисником, що підтверджується як відомостями відеозапису, так і поясненнями сторони захисту під час судового розгляду, тобто він об`єктивно розумів наслідки порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 чи його захисником подавалася заява до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівником поліції ОСОБА_2 своїх повноважень при виконанні нею своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у порядку, передбаченому КПК України.

Отже, апеляційний суд вбачає, що ОСОБА_1 свідомо проігнорував вимоги Правил дорожнього руху, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Апеляційний суд також критично оцінює апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги відомості відеозапису з нагрудних камер поліцейських, оскільки такі твердження сторони захисту не узгоджуються з положеннями ст.251 КУпАП, згідно якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, порядок доступу до відеозаписів з нагрудних камер (відео- реєстраторів) та їх використання передбачено розділом 5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, в якому будь-яких застережень щодо надання до суду безперервного запису з моменту активації камери немає.

При цьому, належить взяти до уваги, що долучені відеозаписи є безперервними та на них лише на деяких проміжках часу не зафіксоване особисте спілкування працівника поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , але на ньому повністю зафільмовані події у цій справі, що є предметом цього судового розгляду. Отже, наявні відеозаписи події є належним та допустимим доказом у справі.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що відповідно до п.4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 року , Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, (далі Інструкція № 1452/735 від 09.11.2015 року) є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Тобто, виявлення працівником поліції у водія ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння є його дискреційними повноваженнями, але суд може їх врахувати, якщо вони підтверджуються іншими доказами у справі.

Поліцейськими в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 899252 від 09.06.2024 року та у направленні на огляд водія від 09.06.2024 року, було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці.

Отже, працівники поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року , законно та обґрунтовано запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, від якого останній відмовився, що об`єктивно підтверджується наявними доказами у цій справі.

Крім того, апеляційний суд критично ставиться до апеляційних доводів ОСОБА_1 про те, що працівники поліції порушили вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року з тієї підстави, що не запропонували пройти йому огляд на місці, оскільки поліцейські чітко діяли із додержанням вимог п.12 Розділу ІІ цієї Інструкції, згідно якого, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Також, належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженими державними особами, але їх дії ОСОБА_1 та його адвокатом Мещеряковим С.А., який здійснює захист з самомго початку подій у цій справі, не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва, в порядку ст.267 КУпАП, з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАСУ на дії керівництва патрульної поліції, пов`язаних із перевіркою скарг щодо незаконних дій працівників поліції, при складанні ними адміністративного матеріалу у цій справі.

Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг та заяв сторони захисту щодо дій працівників поліції, в тому числі інспектора ОСОБА_2 під час запинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 , встановлення ними ознак наркотичного сп`яніння у водія та направлення на відповідний огляд у заклад охорони здоров`я, а також складення ними протоколу про адміністративне правопорушення та інших процесуальних документів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів ОСОБА_1 щодо незаконності дій працівників поліції.

Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду апеляційної інстанції відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 899252 від 09.06.2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП та інших доказів у справі. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють і не суперечать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено та не спростовано доводами апеляційної скарги, що 09.06.2024 року о 16 год. 03 хв. в м. Харкові, по пр-ту Льва Ландау, 50, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я.

При цьому, доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в матеріалах справи доказів про відсторонення від керування транспортного засобу є безпідставними, оскільки спростовуються вищезазначеними відомостями рапорту інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Гончара М від 09.06.2024 року та відомостями відеозапису (файл «export-atswa», починаючи з 19 хв. 45 сек. відеозапису), на якому ОСОБА_1 повідомляє поліцейському, що викличе на місце подій тверезого водія.

Крім того, такі доводи апелянти не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а також не свідчать про порушення працівником поліції процедури огляду на стан сп`яніння, що могло бути підставою, передбаченою ч.5 ст.266 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 , які він зазначив в своїй апеляційній скарзі, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту і уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Крім того, суд зазначає, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Отже, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков