ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2242/24 Справа № 227/218/24 Суддя у 1-й інстанції - Корнєєва В. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

секретаря судового засідання Примак Н.М.,

захисника особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . кизи,

апеляційну скаргу захисника Лебедєвої С.Ш. кизи, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого машиністом електровоза на ш-ті «Білозерська», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 серпня 2024 року встановлено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 676477 від 14.01.2024 року, 14.01.2024 року о 12 годині 10 хвилин в м. Білозерське вул. Будівельна, 12, гр. ОСОБА_2 керував авто ВАЗ 21061 з н/з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло), проходити медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився під відеозапис (боді- камера №1), чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Лебедєва С.Ш. кизи, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , просить постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 серпня 2024 року щодо ОСОБА_2 скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскаржена постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції.

Наполягає, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на встановлення стану сп`яніння, оскільки у ОСОБА_2 не було зафіксовано ознак наркотичного сп`яніння, як це вказано у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: зіниці очей не реагують на світло. Тестування такої ознаки сп`яніння у ОСОБА_2 працівниками поліції не проводилось на місці.

Вказує, що працівниками поліції ОСОБА_2 не було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі і права на захист. В порушення вимог ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП водія ОСОБА_2 не було відсторонено від керування.

Звертає увагу, що до ОСОБА_2 з боку працівників поліції було упереджене ставлення, оскільки на момент знаходження цієї справи у суді 1-ї інстанції, було складено ще один протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 18.03.2024 року та тим же працівником поліції ОСОБА_3 було оформлено направлення на проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння. За наслідками медичного огляду наркотичних речовин у ОСОБА_2 виявлено не було, тому провадження в справі було закрито.

Зауважує, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є сумнівними та ґрунтуються на припущеннях, чому судом 1-ї інстанції не було надано належну оцінку.

Позиції сторін в суді :

Захисник Лебедєва С.Ш. кизи, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , в судовому засіданні просила її апеляційну скаргу задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечувала проти розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого ОСОБА_2 .

Висновки суду:

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення захисника Лебедєвої С.Ш. кизи, дослідивши матеріали справи та долучений до справи відеозапис, вважаю, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягають за таких підстав:

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також слід враховувати, що за практикою ЄСПЛ процесуальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, в силу тяжкості стягнень, які передбачені законом, в плані забезпечення прав особи та стандартів доказування має прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства, в тому числі і до додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.

ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом з явниким ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду в медичному закладі на визначення ступеня наркотичного спяніння водій ОСОБА_2 відмовився під відеозапис (боді-камера № 1), чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п. 7, 8, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд 1-ї інстанції при її розгляді не дотримався зазначених вимог закону танеобгрунтовано прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

З переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, вбачається, що під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_2 ні один із поліціантів не повідомив свого звання та прізвища. Працівниками поліції не було виявлено та повідомлено будь-яких ознак сп`яніння у ОСОБА_2 . Натомість, один із поліцейських стверджував, що він знайомий з ОСОБА_2 та давно його не бачив. Крім того, із дослідженого відеозапису не встановлено, яким чином працівники поліції встановили наявність у ОСОБА_2 зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей, що не реагують на світло.

Апеляційний суд наголошує, що працівник поліції при виявленні ознак сп`яніння у водія повинен не лише формально зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але й надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, зафіксувати їх на боді-камеру або у присутності двох свідків.

Як вбачається із матеріалів справи, свідки при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не залучались. Отже, суд погоджується з доводами апелянта, що із переглянутого відеозапису не можливо встановити, що працівники поліції мали підстави вважати, що ОСОБА_2 мав явні ознаки наркотичного сп`яніння, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог п. 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Проте, всупереч вказаним вимогам в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, не зазначено особу, якій було доручено доставку та зберігання автомобіля, не зазначено місце його доставки (штрафмайданчик або адреса проживання).

Згідно з ч. 1 розділу ІІ Вказаної Інструкції, протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. 254 КУпАП, до якого долучаєтсья акт огляду та тимчасове затримання транспортного засобу, у разі здійснення його затримання.

Матеріали справи не містять підтвердження виконання працівниками поліції вказаних вимог Інструкції. Отже, в порушення вказаних вимог Інструкції та ч.ч. 1, 7 ст.266 КУпАП, працівниками поліції не було виконано дій щодо відсторонення від керування транспортним засобом ОСОБА_2 .

Обґрунтованими є доводи апелянта щодо нероз?яснення працівниками поліції ОСОБА_2 прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі права на захист.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 676477 від 14.01.2024 року відносно ОСОБА_2 , а вихід за вказані межі є недопустимим, апеляційний суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Отже, оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді? встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, а згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Лебедєвої С.Ш. кизи підлягає задоволенню, постанова судді 1-ї інстанції скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Лебедєвої С.Ш. кизи, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , задовольнити.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин