Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/1387/24
Єдиний унікальний №733/1812/24
Постанова

Іменем України

22 жовтня 2024 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Ткаченко В.М. та

адвоката Сакун І.А.

розглянувши у режимі відеоконференції матеріали, які надійшли від Ічнянського районного суду Чернігівської області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, ІПН: НОМЕР_1 ,

за ст. 185-3 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

20 серпня 2024 року о 10-30 год ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , під час розгляду справи про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 185, 173 КУпАП, вів себе зухвало, висловлювався нецензурною лайкою, образливо чіплявся до працівників поліції, ображав головуючого-суддю по справі та перешкоджав їй у відведенні правосуддя, тобто вчинив дії, які свідчать про явну зневагу до суду, за що передбачена відповідальність за ст. 185-3 ч. 1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, інтереси якого представляє адвокат Сакун І.А., яка просила закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 КУпАП, так як протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП, оскільки в ньому не зазначено частину статті 185-3 КУпАП, а письмові пояснення судового розпорядника про помилкове не зазначення частини статті не передбачено нормами КУпАП, які не можна брати до уваги.

Враховуючи викладене вище, неявка ОСОБА_1 у судове засідання відповідно до ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи, враховуючи наявність його адвоката, тому суд визнав можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні показали, що вони були присутні у залі судового засіданні під час розгляду суддею Карапиш Т.В. справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 185, 173 КУпАП, у ході якої останній висловлювався нецензурною лайкою, вів себе неадекватно, на зауваження головуючого по справі не реагував та перешкоджав у відведенні правосуддя.

Дослідивши матеріали справи, та заслухавши свідків, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за неповагу до суду передбачена ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, згідно з якою, адміністративна відповідальність за дане правопорушення настає за неповагу до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само за вчинення будь-яких дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері судоустрою. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає вчиненні таких дій: у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-яких дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил. Правопорушення передбачене даною статтею може вчинюватися шляхом різноманітних дій: у вербальній формі, шляхом жестикуляції, шляхом бездіяльності під час непідкорення вимогам головуючого у судовому засіданні, неявки до суду осіб, які визнані у встановленому законодавством порядку свідками, потерпілими, позивачами або відповідачами, експертами, перекладачами тощо. Суб`єкт адміністративного проступку - особи, що є учасниками судового процесу. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 ч. 1 КУпАП, свідчить протокол про адміністративне правопорушення від 20 серпня 2024 року, відповідно до якого 20 серпня 2024 року о 10-30 год ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , під час розгляду справи про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 185, 173 КУпАП, вів себе зухвало, висловлювався нецензурною лайкою, образливо чіплявся до працівників поліції, ображав головуючого-суддю по справі та перешкоджав їй у відведенні правосуддя.

Зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення підтверджено у судовому засіданні також показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а тому протокол про адміністративне правопорушення та показання свідків суд вважає належними та допустимими доказами, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 ч. 1 КУпАП, за яке він повинен нести адміністративну відповідальність.

Суд відхиляє твердження адвоката Сакун І.А. про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП, так як у ньому не зазначено частину статті за якою притягається до відповідальності ОСОБА_1 , а письмові пояснення судового розпорядника про помилкове не зазначення частини статті не передбачено нормами КУпАП, які не можна брати до уваги, з таких підстав.

Так, дійсно при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було зазначено частину статті 185-3 КУпАП, у зв`язку з чим постановою суду від 17 вересня 2024 року вказаний протокол було повернуто для дооформлення.

На виконання постанови суду від 17 вересня 2024 року судовим розпорядником Ічнянського районного суду Чернігівської області листом від 17.09.2024 року було вказано, що частину статті 185-3 КУпАП не було зазначено помилково, а тому вірним слід вважати частину 1 статті 185-3 КУпАП, за якою притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

У зв`язку з чим суд вважає, що в інший спосіб зазначити частину статті, яка не була спочатку вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, не було можливим, а тому вказаний протокол про адміністративне правопорушення суд вважає належним доказом.

Крім того суд зазначає, що порядок збору та процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених законом. При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення від 20 серпня 2024 року є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою справи про адміністративне правопорушення у сфері що посягають на встановлений порядок управління (ст. 254, 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який не працює, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, оскільки особі, що скоїла адміністративне правопорушення, слід призначити стягнення, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 у дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185-3 ч. 1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Особа, притягнута до адміністративної відповідальності, зобов`язана сплатити штраф не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення і повідомити про це суд шляхом представлення документа про його сплату.

У разі несплати штрафу у зазначений строк в добровільному порядку, його стягнення проводиться примусово і з особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ч. 2 ст. 308 КУпАП, який становитиме 1 700 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М. Овчарик