Провадження № 3/522/7614/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., за участі секретаря судового засідання Шибіна Є.С., в присутності захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Вечерової Є.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області ДПП НПУ, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Так, 28.08.2024 року о 08 год. 30 хв., в АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство, а саме: дії психологічного характеру відносно своєї співмешканки поза межами домашнього середовища, що проявлялось в образах, переслідуваннях, що могло завдати шкоди психологічному здоров`ю.

Згідно протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Від захисника ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування клопотання захисник зазначила, що її підзахисний не суб`єкт в розумінні ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а протокол складено не відносно осіб, які спільно проживають однією сім`єю, а відносно нібито співмешканців ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , жодними доказами, які наявні в матеріалах справи, не доведено, що дані особи дійсно проживають разом за певною адресою, а тим більше ведуть спільне господарство, здійснюють взаємне матеріальне забезпечення та піклування, не перебувають у шлюбі з іншими особами, в матеріалах справи відсутні документально підтверджені відомості про сімейний стан потерпілої ОСОБА_3 , а тому, на думку сторони захисту, у вчиненому не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Крім того, захисник зазначила, що в протоколі не конкретизовано суть образ та переслідування з боку ОСОБА_1 , при складанні протоколу свідки не залучались, відео фіксація поліцейськими не здійснювалась, а отже, на думку сторони захисту, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують такі дії. Також зазначила, що мав місце конфлікт між вказаними особами на побутовому рівні, але не домашнє насильство.

В судовому засіданні було допитано потерпілу ОСОБА_3 , яка пояснила суду, що 05.07.2024 року, вона розірвала стосунки з ОСОБА_1 , з яким проживала майже рік, та останні два місці проживали разом в орендованій квартирі, після чого почала отримувати від нього погрози в її бік. В день події 28.08.2024 року з 08 год. 00 хв., він на своєму транспортному засобі переслідував її від дому до роботи, офіс якої розташований на вул. Грецька, вона їхала в таксі та зателефонувала в поліцію, після чого написала заяву на ОСОБА_1 , у зв`язку із постійним переслідуванням. Крім того, потерпіла зазначила, що у зв`язку із погрозами та переслідуванням з боку ОСОБА_1 , з яким вони спільно проживали 2 місяці, в неї почались проблеми зі здоров`ям, оскільки це вплинуло на її психологічний стан.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, тощо).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 080414 від 28.08.2024 року; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 28.08.2024 року; заявою ОСОБА_3 від 28.08.2024 року; поясненнями ОСОБА_3 від 28.08.2024 року; поясненнями ОСОБА_1 від 28.08.2024 року.

Так, захисником вказано, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Однак, з пояснень наданих ОСОБА_1 , які долученні до матеріалів справи, вбачається, що підтверджує факт проживання зі ОСОБА_3 та бажає з нею примиритись. Вказане, також підтверджується наданими в судовому засіданні поясненнями потерпілої.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи сторони захисту, стосовно того, що в протоколі не конкретизовано суть образ та переслідувань з боку ОСОБА_1 . Однак, з вказаних пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він не заперечував факту, що в день події хотів поговорити з потерпілою, та раніше неодноразово мав намір з нею примиритись, зазначив, що ніякого насильства відносно неї не вчиняв.

Так, факт того, що ОСОБА_1 був поруч з місцем роботи потерпілої ОСОБА_3 , та з її слів стежив за нею від її дому, вбачається переслідування, а саме нав`язливої уваги до потерпілої з боку ОСОБА_1 , що завдало шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Санкція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь вини, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст. 9, 24, 33, 34, 173-2, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси Ірина ЦИБ