Номер провадження 3/521/9338/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 р. м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Поліщук І.О., розглянувши матеріали, які надійшли з СЮП ВП ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 1401, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

07.10.2024 року близько о 07:20 год. неповнолітня ОСОБА_2 , 2009 року народження, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі 9А АЗС «ОККО» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, чіплялась до співробітників АЗС, влаштувала безлад, чим порушила чинне законодавство України, тим самим матір не в повному обсязі виконує батьківські обов`язки.

За даним фактом 07.10.2024 року інспектором поліції у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол серії ВАД 611826 від 07.10.2024 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 184 КпАП України.

У судові засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку шляхом надсилання повістки про виклик до суду на абонентський номер, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД 611826 від 07.10.2024, що підтверджується довідками про доставку SMS, які містяться у матеріалах справи. Жодних заяв чи клопотань на день розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності. Суд звертає увагу на те, що в своєму рішенні по справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, не допускати свідомих маніпуляцій, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких доказів поважності причин неприбуття в судові засідання суду не надала та те, що приписами ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкову участь особи при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП, а також ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності і її дії суддя кваліфікує за ч. 3 ст. 184 КпАП України за кваліфікуючими ознаками: вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 КУпАП.

Обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються зібраними в порядку ст. 251 КпАП України доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 611826 від 07.10.2024 року, яким зафіксовані місце, час та спосіб адміністративного правопорушення; рапортом працівника поліції від 07.10.2024 року, письмовими поясненнями гр. ОСОБА_2 від 07.10.2024 року; письмовими поясненнями гр. ОСОБА_1 від 07.10.2024 року та іншими доказами, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, полягає у вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу. При цьому санкція даної норми закону передбачає накладення штрафу на батьків неповнолітнього або осіб, які їх замінюють.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, оскільки вона ухилилась від виконання обов`язків щодо виховання доньки ОСОБА_2 .

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, його суспільну небезпеку, особу правопорушника.

Обставин, що згідно з ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суд не встановив.

Обставин, що згідно ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене діяння, судом також не встановлено.

З урахуванням обставин справи про адміністративне правопорушення, приходжу до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збіру провадженні по справі про адміністративне правопорушення уразі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в у розмірі 0,2 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим до апеляційного суду Одеської області через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

С У Д Д Я: І.О. Поліщук