Справа № 466/9342/24
Провадження № 3/466/2852/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Білінська Г. Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

У С Т А Н О В И В:

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАД №377902 від 06.09.2024 року, 27.08.2024 близько 12.00 год. гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно гр. ОСОБА_2 , а саме: ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При розгляді матеріалів спави свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 заперечив, зазначив, що дані обставини не відповідають дійсності.

З даного приводу пояснив, що у них інколи виникають конфлікти на побутовому рівні, але гр. ОСОБА_2 завдяки скаргам та зверненням у поліцію намагається висилити його із житла, яке він придбав за власні кошти. Стверджує, що колишня дружина шукає причини, створює конфліктну ситуацію та згодом сама викликає поліцію.

Представник правопорушника адвокат Балуш М. Б. у судовому засіданні підтвердила слова ОСОБА_1 , доповнюючи, що спільна донька ОСОБА_3 , яка проживає разом з ними, не одноразово викликала поліцію до ОСОБА_2 , оскільки остання чинила психологічний тиск відносно своєї доньки. Також зазначила факт, що ОСОБА_2 вже зверталась до Шевченківського районного суду м. Львова з приводу видачі судом обмежувального припису, проте 12.04.2022 року у справі 466/503/22 суд ухвалив у задоволенні заяви відмовити за безпідставністю.

Свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судовому засіданні підтвердила, що конфлікт розпочала її мама ОСОБА_2 . Прийшовши з церкви, вона образливо висловлювалась, принижувала та здійснювала психологічний тиск на ОСОБА_1 а згодом і на неї.

В пояснення свідок стверджує, що звинувачення та заява відносно ОСОБА_1 Є є безпідставними та брехливими.

ОСОБА_2 в своїх поясненнях просить прийняти міри до її колишнього чоловіка ОСОБА_4 , який вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного та економічного характеру. З її слів, ОСОБА_1 живе за її рахунок, не оплачує комунальні послуги, часто буває в стані алкогольного сп`яніння, погрожує фізичною розправравою та подає поганий приклад дочці, яка проживає з ними.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно з п.16 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Відповідно до ст.25 України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.

Працівники уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України можуть у встановленому законом порядку застосовувати поліцейські заходи примусу для виселення з житлового приміщення кривдника, якщо терміновий заборонний припис передбачає зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, а кривдник відмовляється добровільно його залишити.

Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.

Терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

Дія термінового заборонного припису припиняється у разі застосування до кривдника судом адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту або обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні.

Кривдник, стосовно якого винесено терміновий заборонний припис, згідно з яким він повинен залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, зобов`язаний повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем вчинення домашнього насильства.

Особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, може оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України.

Терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до п.3 розділу ІІ Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника. Затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України № 654 від 01.08.2018 року, під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Однак, суд заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, покази свідків, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що мав місце конфлікт між колишнім подружжям, який виник на побутовому рівні із словесною перепалкою в сторону один одного, без агресивних та зухвалих дій ОСОБА_1 . Жодних доказів, що ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного та економічного характеру, окрім пояснень потерпілої матеріали справи не містять .

З урахуванням наведеного, суд прийшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є недоведеною.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне закрити провадження у вищевказаній справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 251, 256, 283-285 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу, внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя Г. Б. Білінська