П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі ОСОБА_1 , його законного представника ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з УПП в Закарпатській області ДПП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.5 ст. 126 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №115760 від 22.08.2024 року вбачається, що 22.08.20241 року о 00:23:00 м. Ужгород, площа Шандора Петефі, водій керуючи тз не мав при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії чим порушив п.2.1 а ПДР керування ТЗ особою, яка не має права керування ТЗ, відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

Згідно наявного в матеріалах справи рапорту інспектора вз.2 р.2 батальйону УПП в Закарпатській області ДПП старшого лейтенанта М. Топольницької, у складеному ній протоколі ЕПР 1 115760 за ч.5 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 не вірно вказано перші букви номерного знаку механічно, вірним просить вважать АО замість А.Р.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його законний представник мати ОСОБА_2 просили суворо не карати ОСОБА_1 .. ОСОБА_1 вину визнав повністю у вчиненні адміністративного правопорушення. Пояснив, що дійсно у вказаний в протоколі день та час керував транспортним засобом, та посвідчення водія він не отримував. Зауважив, що про вчинене шкодує та що змушений був поїхати до аптеки по ліки, оскільки у нього боліла сильно спина, а знеболювальних вдома не було. При цьому ОСОБА_1 , зазначив що має захворювання пов`язане із хребтом, симптомами якого є сильний біль. Про що надав відповідні медичні документації. Так, у день складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення він поїхав до аптеки по знеболювальне, оскільки вдома його уже не було. Тимчасово проживає сам в іншій квартирі, нікого попросити про допомогу не мав можливості. Вирішив, що поїхати на мотоциклі буде простіше і швидше. Коли зупинили його, він пояснював працівникам поліції про болі і те, що їде за знеболювальним, але склали протокол.

ОСОБА_2 просила врахувати, що на даний час вона розлучена, її неповнолітній син, який навчається на першому курсі ДВНЗ «УжНУ» спеціальність «Правоохоронна діяльність», денної форми навчання перебуває на її утримання, а її старший син помер на війні. Вона допомагає своїм батькам, які є пенсіонерами, також її мати має інвалідність ІІ групи, а у батька хронічні захворювання.

До матеріалів справи ОСОБА_2 просила приєднати: свідоцтво про розлучення; свідоцтво про смерть; документи на підтвердження доводів щодо батьків пенсіонерів; опис обстеження МРТ проведеного ОСОБА_1 ; довідка з місця навчання ОСОБА_1 ..

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи прихожу до наступного висновку:

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Також, суд бере до уваги при розгляді даної справи, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано: мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку; автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - особам, які досягли 18-річного віку; автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії BE, C1E, CE), а також призначеними для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - особам, які досягли 19-річного віку; автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1E, DE, T) - особам, які досягли 21-річного віку…..

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, водій ОСОБА_1 , керував Т/З, не маючи при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії чим порушив п. 2.1 а ПДР.

Згідно довідки УПП в Закарпатській області ДПП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №565893, накладено стягнення рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/10205/24 від 27.09.2024, у вигляді попередження; не є власником транспортного засобу; посвідчення водія направо керування транспортними засобами відповідної категорії не отримував.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 126 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Вчинення чого тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

При дослідженні відеозапису з бодікамери поліцейського, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що на питання патрульних чому водій їздить без посвідчення водія, ОСОБА_1 , повідомляє що йому стало погано та він поїхав до аптеки.

За наведеного вважаю, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, доведена, та підтверджується доказами: протоколом про адміністративне правопорушення; наявними в матеріалах справи довідками УПП в Закарпатській області ДПП; відеозаписом з бодікамери поліцейського, що міститься в матеріалах справи.

Таким чином є всі правові підстави для визнання вищенаведених доказів належними та допустимими в процесі доказування, оскільки такі здобуті уповноваженими особами, у спосіб та у порядку визначеному законом і безпосередньо стосуються обставин правопорушення.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП доведена повністю, дії останнього працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковані вірно.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Згідно ст. 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу:1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого;2) попередження;3) догана або сувора догана;4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Відповідно до ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Обставин, обтяжують відповідальність, суддею не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушника суддя визнає вчинення правопорушення неповнолітнім, визнання вини.

Заходи впливу, передбаченіст.24-1 КУпАП не є адміністративними стягненнями в розумінні ст.23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку.

Під час розгляду справи у суді з урахуванням наведених норм Закону в сукупності також враховано характер вчинених правопорушень, що вони є суспільно небезпечними і разом з тим не спричинило суттєвої шкоди суспільним та державним інтересам, не порушило права і свободи громадян, - негативних наслідків не настало; також узято до уваги особу правопорушника, який є неповнолітнім та навчається в університеті, щире розкаяння винного, відсутність даних, які вказують про наявність у ОСОБА_1 самостійного заробітку, враховуючи сімейні обставини та майновий стан сім`ї, надану медичну документацію, суд враховує доводи наведені ОСОБА_1 про умову, яка призвела до керування транспортним засобом (поїздка за ліками), тому як з метою прийняття справедливого судового рішення у даному конкретному випадку так і з метою виховання особи в дусі додержання Законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, приходжу до переконання, що до ОСОБА_1 , з урахуванням вимог ст.ст.13, 24-1 КУпАП, слід за необхідне застосувати заходи впливу у вигляді попередження.

На підставі наведеного, керуючись ст. 126 ч.5, ст. ст. 283-285,287-294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та застосувати до нього захід впливу у вигляді попередження у відповідності до ст. 24-1 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош