Провадження № 3/369/7238/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.09.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисника Нечваля Я. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з БПП в с. Чайки УПП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 110859, 11 серпня 2024 року о 19:38 год., водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», днз НОМЕР_1 , по вул. Київська в м. Вишневе Бучанського району Київської області, наближаючись до перехрестя зі світлофорним регулюванням, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та здійснив різке гальмування на заборонений для руху жовтий сигнал світлофора, що у подальшому призвело до ДТП.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні водій ОСОБА_1 вину у порушенні ПДР України не визнав.

Крім того, захисник Нечваль Я. В. в інтересах ОСОБА_1 просив суд провадження у справі щодо його довірителя закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП мотивувавши своє клопотання тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 110859 від 11 серпня 2024 року відсутнє посилання на вчинення ОСОБА_1 будь-якого з правопорушень, передбачених ч. 1, 2, 3, 4 ст. 122 КУпАП. Більше того, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 здійснив різке гальмування, проте на схемі ДТП відсутній гальмівний шлях. Також захисник зазначив, що ОСОБА_1 не здійснював екстрене гальмування, оскільки автомобіль «Mercedes», який був позаду автомобіля Daewoo Lanos», днз НОМЕР_1 , встиг зупинитися, проте з автомобілем «Mercedes» здійснив зіткнення автомобіль «Lexus», який був позаду, а автомобіль «Mercedes» по інерції здійснив зіткнення з автомобілем Daewoo Lanos», днз НОМЕР_1 . Крім того, в протоколі вказано, що ОСОБА_1 спричинив ДТП, проте протокол за ст. 124 КУпАП відносно нього складено не було.

Вислухавши доводи захисника ОСОБА_2 та пояснення водія ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom»[GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Частиною 5 ст. 122 КУпАП, передбачена відповідальність водіїв за порушення, передбачених ч. 1 - 3 цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Диспозиція ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, а саме ПДР України.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також життя, здоров`я і майнових прав фізичних і юридичних осіб. Об`єктивною стороною є порушення учасниками дорожнього руху ПДР України, що спричинили створення аварійної обстановки.

Під аварійною обстановкою, відповідно до Тлумачного словника основних термінів судової автотехнічної транспортно-трасологічної експертизи, варто розуміти таку дорожньо-транспортну ситуацію, в якій водій не має технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути дорожньо-транспортної пригоди, тобто події, внаслідок якої загинули або було поранено людей чи завдано матеріальних збитків. Така ситуація може виникнути, коли водій мав змогу виявити перешкоду на відстані, яка перевищує зупинний шлях, але своєчасно не застосував заходів для запобігання пригоди: або коли перешкода з`являється на відстані, яка менше, ніж зупинний шлях. Аварійна обстановка може створюватися тим учасником дорожнього руху, який своїми діями, які суперечить вимогам Правил дорожнього руху та інших нормативних актів, позбавив себе чи іншого учасника руху можливості запобігти дорожньо-транспортній пригоді.

Суд зауважує, що протокол є актом обвинувачення й повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

Більше того, протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення уповноважена особа органу державної влади зобов`язана зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_1 за порушення ПДР України, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, протокол серії ЕПР1 № 110859 від 11 серпня 2024 року складений щодо ОСОБА_1 не містить вказівки на вчинення останнім будь-якого з правопорушень, передбачених ч. 1, 2, 3, 4 ст. 122 КУпАП. Крім того, в протоколі не зазначено, який саме пункт ПДР порушив ОСОБА_1 .

Тобто, суть правопорушення, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 110859 від 11 серпня 2024 року складеного, щодо ОСОБА_1 не відповідає об`єктивній стороні складу адміністративного правопорушення, зазначеного в диспозиції ч. 5 ст. 122 КУпАП, що ставлять у вину останньому та дає підстави суду вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення та відповідно склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

За таких обставин, вислухавши доводи захисника ОСОБА_2 та пояснення водія ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, серед яких протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 110859 від 11 серпня 2024 року, копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 682278 від 11 серпня 2024 року, схема місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП, підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне закрити провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 122 ч. 5, 245, 247 ч. 1 п. 1, 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 110859 від 11 серпня 2024 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак