Справа №751/8882/24
Провадження №3/751/3241/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.

при секретарі Овдій О.М.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з даних протоколу військовослужбовець, місце проживання: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП

за участі:

захисник-адвокат Хайтов П.В.,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2024 року о 00 год. 45 хв. в м. Чернігів по просп. Перемоги 73 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MAZDA 6» /н.з. НОМЕР_1 / не маючи права керування даним т/з. Правопорушення вчинено повторно протягом року, що підтверджується постановою за ч.2 ст.126 КУпАП від 23.07.2024 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням, особисто не з`явився, забезпечив представлення своїх інтересів захисником.

Захисник-адвокат підтвердив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не маючи права керування ним, однак просив закрити провадження в справі з підстав перебування підзахисного в умовах крайньої необхідності, обумовленої несенням служби в ЗСУ та виконанням відповідних наказів.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до п.2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час розгляду справи матеріалів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 22.09.2024 року серії ЕПР1 № 134306; відеозаписом до протоколу; довідкою ст. інспектора ВАП УПП в Чернігівській області про те, що ОСОБА_1 на підставі постанови Городнянського районного суду Чернігівської області від 17.04.2023 року був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік і станом на 23.09.2024 року своє право не поновив; постановою серії ДП18 № 832564 від 24.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП; постановою Городнянського районного суду Чернігівської області від 17.04.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

За встановлених обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи і були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Вирішуючи клопотання захисника про закриття провадження в справі на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП, суд виходить з того, що ст.18 КУпАП крайня необхідність - це стан, в якому була вчинена дія, передбачена цим Кодексом або іншими законами України, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, і який виключає можливість кваліфікації цієї дії як адміністративного правопорушення.

Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії: 1) з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління; 2) якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами; 3) якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Умовою звільнення від адміністративної відповідальності за даної підстави є одночасна наявність усіх трьох вище наведених обставин.

Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує».

В конкретному випадку захисник стверджуючи про перебування ОСОБА_1 в умовах крайньої необхідності посилався лише на його обов`язок як військовослужбовця виконати наказ старшого за званням або посадою військовослужбовця.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР).

Тобто, суд вважає, що за встановлених обставин сам факт несення військової служби ОСОБА_1 та його підпорядкованість за званням чи посадою не можуть бути виправдуванням порушення ним вимог п.2.1 а ПДР та п.2.9 а ПДР

Суд звертає увагу на те, що транспортний засіб - це джерело підвищеної небезпеки, а на водія покладається величезна відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя невизначеного кола учасників дорожнього руху та цілісність майна інших осіб.

Доводи сторони захисту про те, що заподіяна шкода є меншою аніж та, яка могла бути відвернута, а особливо з урахуванням перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, що було встановлено постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.10.2024 р., навіть у теоретичному порівнянні є абсолютно непереконливими.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують, чи обтяжують відповідальність у справі не встановлено. Підстав для звільнення від адміністративної відповідальності суд не вбачає.

З врахуванням ступеню та характеру вчиненого правопорушення, який становить підвищену суспільну небезпеку у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, особи порушника, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, наявність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті.

Враховуючи, що автомобіль «MAZDA 6» /н.з. НОМЕР_1 /, яким керував ОСОБА_1 належить В/Ч НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою старшого інспектора відділу АП УПП в Чернігівській області, підстав для застосування стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу відносно ОСОБА_1 не вбачає.

Згідно п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Тобто, дана норма Закону не поширює свою дію на категорію справ про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП.

Суд зазначає, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та при цьому не маючи права керування даним т/з, з урахуванням наданих ним пояснень, зафіксованих на відеозаписі, не виконував жодних бойових завдань, як військовослужбовець.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 605,60 грн., оскільки учасниками судового провадження (в даному випадку захисником) будь-яких даних про те, що особа звільнена від сплати судового збору надано не було.

Керуючись ст.ст.23, 24,33,40-1, ч.5 ст.126 КУпАП, ст.ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 /сорок тисяч вісімсот/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 /пять/ років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн /шістсот п`ять/ 60 коп. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.Г. Павлов