Красилівський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 677/1863/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2024 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Васільєв С.В.,

за участі секретаря судового засідання Шимкової Т.М.,

прокурора Лелюка Т.В.,

особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 - адвоката Богуша І.А.

розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли із першого сектору управління стратегічних розслідувань Національної поліції України

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , колишнього директора ЛСП «Красилівліс», РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

встановив:

До Красилівського районного суду Хмельницької області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП: № 423 від 07.11.2024 (справа № 677/1866/24), № 421 від 07.11.2024 (справа № 677/1864/24), № 422 від 07.11.2024 (справа № 677/1865/24), № 420 від 07.11.2024 (справа № 677/1863/24).

Провадження по розгляду зазначених протоколів про адміністративні правопорушення постановою суду 15.11.2024 об`єднано в одне провадження та присвоєно номер №677/1863/24.

Директор ЛСП «Красилівліс» ОСОБА_1 , будучи відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, всупереч вимогам ч.1 ст.45 та абз.1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвочасно, без поважних причин подав 16.09.2024 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: за 2021 рік, за 2022 рік, за 2023 рік, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2023 по 28.08.2023).

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину щодо несвоєчасного подання декларацій визнав, проте вказав, що це виникло через ряд причин. А саме, через відсутність у нього персонального комп`ютера, електронного ключа (який залишився на роботі), через відсутність вдома мережі інтернет, відсутність у місці проживання (смт.Антоніни) інтернет-клубів чи бібліотеки з можливістю виходу у мережу інтернет.

Крім цього, на час воєнного стану він вважав, що такий обов`язок відсутній. Про це йому, зокрема, повідомив знайомий, який вказав про відсутність обов`язку подачі декларацій через воєнний стан.

Попередні декларацій він подавав разом із бухгалтером; бухгалтер також не знала про відновлення обов`язку подання декларацій.

Також вказав, що протягом останніх років періодично хворів, звертався до лікарів, внаслідок чого перебував на амбулаторному лікуванні, або йому виписували ліки.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Богуш І.А. також вказав, що несвоєчасне подання декларацій сталось через ряд об`єктивних причин, наведених ОСОБА_1 . Особою, яка склала протоколи, такі обставини з`ясовані не були.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП, його вина повністю доведена, поважні причини несвоєчасного подання декларацій відсутні. Тому є підстави для визнання ОСОБА_1 винним і застосування до нього адміністративного стягнення.

Захисник просив викликати та допитати у судовому засіданні як свідка особу, яка склала протоколи про адміністративні правопорушення - ОСОБА_2 .

Вказав, зокрема, про необхідність з`ясування у вказаної особи відомостей щодо точної дати (часу), коли стало відомо про факт неподання ОСОБА_1 декларацій, обставин виявлення факту несвоєчасного подання декларацій.

Відповідно до ст.272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Тобто, з даної норми закону слідує, що виклик свідка є правом суду, а не його обов`язком.

Судом відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідка, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для прийняття рішення у справі, а обставини щодо дати подання ОСОБА_1 декларацій 16.09.2024 не є спірними, а також такими, що підлягають доказуванню за допомогою свідка.

Обставини ж, які стосуються дати виявлення посадовою особою факту неподання декларацій ОСОБА_1 , дій цієї особи до дати фактичного подання декларацій ОСОБА_3 - не стосуються предмету судового розгляду.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, прокурора, та дослідивши матеріали справи, суд звертає увагу на таке.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність особи за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в" і "г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо особливостей застосування законодавства у сфері запобігання корупції в умовах воєнного стану» № 2381-IX від 08.07.2022, який набрав чинності 03.08.2022, розділ XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» доповнено пунктом 2-7 такого змісту: «установити, що суб`єкт декларування зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, кінцевий строк подання якої припадає на період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», протягом дев`яноста календарних днів з дня його припинення чи скасування».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» №3384-IX від 20.09.2023, який набрав чинності 12.10.2023, у розділі XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» пункт 2-7 викладено в новій редакції, згідно з якою особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст.45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України«Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» (№ 3384-IXвід 20.09.2023), подають такі декларації не пізніше 31.01.2024, а також визначено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» № 3384-IX від 20.09.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбаченихрозділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом.

Відтак, з 12.10.2023 обов`язок подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в Україні відновлено.

Також наведеним законом частину 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», викладено в такій редакції:

«Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік"».

Судом встановлено та сторонами підтверджувався той факт, що ОСОБА_1 був директором ЛСП «Красилівліс» і, відповідно до пп. а) п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», відносився до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону.

ОСОБА_1 подав 16.09.2024 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: за 2021 рік, за 2022 рік, за 2023 рік, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2023 по 28.08.2023).

Однак такі декларації ОСОБА_1 мав подати, згідно вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та п. 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», не пізніше 31.01.2024 та 01.04.2024.

Факт подачі декларацій 16.09.2024, тобто з пропуском відповідного строку, ОСОБА_1 не заперечувався та визнавався.

В той же час, склад правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає обов`язкову ознаку «без поважних причин».

Відповідно до абз. 9 підп. 1 п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

Водночас, у судовому засіданні не встановлено підстав для визнання поважними зазначені ОСОБА_1 технічні причини пропуску ним строку подачі електронної декларації (відсутність інтернету, електронного ключа, персонального комп`ютера), оскільки йому як суб`єкту декларуванню було відомо про необхідність електронного декларування. Відповідні декларації раніше він подавав.

Тому при всій завбачливості та уважності він міг усунути можливі технічні проблеми, які є суб`єктивними.

Вказані обставини не звільняють особу від обов`язку дотримуватися вимог Закону України «Про запобігання корупції», враховуючи те, що для подачі декларації було надано достатньо часу.

Крім того, щодо посилання ОСОБА_1 на відсутність обізнаності із змінами у законодавстві, то відповідно до ч.2 ст.68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Щодо доводів про лікування, то, як вказав ОСОБА_1 , таке не було безперервним, відбувалось епізодично, здебільшого мало характер амбулаторного лікування або виписування ліків.

Отже, доказів поважності причин неподання щорічних декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у судовому засіданні здобуто не було.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні: протоколами про адміністративне правопорушення № 423 від 07.11.2024, № 421 від 07.11.2024, № 422 від 07.11.2024, № 420 від 07.11.2024, листами ЛСП Красилівліс від 10.09.2024 із додатками (статутом ЛСП Красилівліс, розпорядженням Красилівської районної ради від 28.08.2017 №81-р Про призначення ОСОБА_1 на посаду директора ЛСП Красилівліс з 28.08.2017, контрактом від 28.08.2017, додатковою угодою до контракту від 18.11.2020 щодо продовження терміну дії контракту по 28.08.2023, розпорядженням сільського голови від 28.08.2023 про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням строку трудового договору (контракту)), скріншотами відомостей Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщені на сайті Національного агентства, щодо подачі ОСОБА_1 чотирьох декларацій 16 вересня 2024 року (а також щодо подачі декларацій у 2020-2021 роках).

Таким чином, фактично ОСОБА_1 знав про відповідальність за несвоєчасне подання декларації (декларацій), однак не вжив усіх необхідних заходів для виконання свого обов`язку та допустив порушення норм законодавства.

На підставі вищевикладеного, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, доведена повністю.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, суд вважає необхідним застосовувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченому санкцією статті.

Крім цього, відповідно до ч. 5 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що складає 605 грн. 60 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 283-285, 287, 291, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та з урахуванням ч.2 ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач: ГУК у Хмел.обл/ Красилів.мтг/21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0022717; код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106. У графі «призначення платежу» платником повинно бути вказано: судовий збір, його ПІБ, ідентифікаційний номер, та номер справи).

Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу та судового збору, слід негайно подати (надіслати) до суду.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Суддя С. В. Васільєв