справа № 492/1442/24
провадження № 3/492/859/24
ПОСТАНОВА

про повернення протоколів про адміністративні правопорушення

для належного оформлення

23 жовтня 2024 року м.Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Варгаракі С.М.,

ознайомившись з матеріалами справ про адміністративні правопорушення, які надійшли з Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126, частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 122877 від 03 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 , по вул. Центральна, с. Веселий Кут Болградського району Одеської області, повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив пункт 2.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 122876 від 03 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 , по вул. Центральна, с. Веселий Кут Болградського району Одеської області, керував мотоциклом марки «МТ-10-36», з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився під фіксацію з застосуванням технічних засобів відеозапису, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши повторно протягом року правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, за що передбачена відповідальність частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до норм КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення, в межах зазначених у протоколі обставин, інкримінованого особі адміністративного правопорушення, повинен провадитися розгляд справ.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Виконуючи вимоги статті 278 КУпАП про підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення, проходжу до висновку, що при складанні вказаного протоколу суттєво порушені вимоги статей 256, 268 КУпАП, які не дають можливості розглянути справу по суті з наступних підстав.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Статтею 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з пунктами 1, 5 Розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, повторним відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Отже повторність правопорушення має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки частина 2 статті 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 122876 від 03 жовтня 2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 дії останнього кваліфіковано за частиною 5 статті 126 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП.

Разом з цим, частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; частиною 3 статті 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; частиною 4 статті 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Тобто для утворення повторності і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП, останній повинен був бути притягнутий до адміністративної відповідальності за частинами 2-4 статті 126 КУпАП протягом року.

При цьому, ОСОБА_1 інкримінується адміністративне правопорушення саме за частиною 5 статті 126 КУпАП, однак матеріали справи не містять доказів на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, як повторність правопорушення, а саме: постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частинами 2-4 статті 126 КУпАП протягом року, тобто, зміст викладених у протоколі обставин вчинення правопорушення не відповідає змісту диспозиції частини 5 статті 126 КУпАП.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 122877 від 03 жовтня 2024 року вбачається, що інспектор поліції під час складання вказаного адміністративного протоколу посилається на порушення ОСОБА_1 пункту 2.1. Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 2.1. Правил дорожнього руху наявні шість підпунктів в яких зазначено обов`язки водія механічного транспортного засобу мати при собі певні документи, в яких зокрема окрім посвідчення на право керування транспортним засобом, наявні також обов`язок мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб, у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигналів дозвіл виданий уповноваженим органом МВС тощо, чинний страховий поліс, та інше.

Тобто під час складання адміністративного протоколу інспектором патрульної поліції взагалі не конкретизовано, який підпункт пункту 2.1 Правил дорожнього руху України порушено ОСОБА_1 .

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 122877 від 03 жовтня 2024 року не зазначено, яким саме транспортним засобом керував ОСОБА_1 , а саме, марку, модель, державний реєстраційний номер транспортного засобу.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 122876 від 03 жовтня 2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 130 КУпАП зазначено, що водія від керування відсторонено.

Відповідно до частини 1 статті 266 КУпАП, особи які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування транспортним засобами.

Таким чином, поліцейський може відсторонити особу від керування авто у випадку, коли у нього є підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого). Особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Якщо поліцейський відстороняє водія від керування авто, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування авто. Фактично на практиці у разі відсторонення водія від керування транспортним засобом, вона передається знайомим, родичам або пасажирам водія, які мають можливість керувати нею.

Згідно з пунктом 1 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, водій, стосовно якого у поліцейських є достатні підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, підлягає відстороненню від керування цим авто та огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 130 КУпАП не зазначено, кому передано право керування транспортним засобом, зокрема, уповноваженій ОСОБА_1 особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, яка б доставила транспортний засіб за місцем проживання водія та забезпечити безпеку руху, що є порушенням вимог статті 266 КУпАП.

З огляду на те, що складення та оформлення даної справи про адміністративне правопорушення виконано неналежним чином, а зазначені вище недоліки не можуть бути усунуті в суді, невідповідність протоколів про адміністративні правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення, встановлення в діях ОСОБА_1 наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення, визначення з правильністю кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно Рекомендації № К (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження) . Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

Відповідно до положень КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до роз`яснень, що викладені у пункті 12 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою, або без додержання вимог статті 256 цього КУпАП вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14).

Враховуючи викладене, вважаю, що провести розгляд справи в передбачений законом термін та винести законне і обґрунтоване рішення, без усунення вказаних недоліків неможливо, а тому матеріали справи про адміністративне правопорушення слід повернути до Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області для оформлення належним чином із врахуванням мотивів, зазначених в мотивувальній частині постанови.

Крім того, суддя зазначає, що згідно пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Отже, при доопрацюванні справи про адміністративні правопорушення необхідно усунути вищенаведені недоліки з дотриманням при цьому вимог статті 38 КУпАП.

Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ухвалив:

Протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 122877 від 03 жовтня 2024 року, серії ААД № 122876 від 03 жовтня 2024 року, складені відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126, частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та справу про адміністративне правопорушення - повернути до Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Варгаракі С.М.