Номер провадження: 33/813/2297/24
Головуючий у першій інстанції Передерко Д. П.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

15.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського райсуду м. Одеси від 02.07.2024 про накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України

установив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та на неї накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій також порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, яке мотивує тим, що справа була розглянута за її відсутності, викликів до суду вона не отримувала, про наявність постанови суду дізналася випадково.

Вивчивши доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 529 МК України, постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, приписами ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови зокрема особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Разом із тим, ч. 1 ст. 285 КУпАП визначено, що копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 у судовому засіданні суду 1-ої інстанції присутня не була, водночас судом було розміщено оголошення про її виклик у судове засідання як особи, місце проживання якої невідоме, оскільки як вбачається із рекомендованого повідомлення за адресою, яка зазначена у протоколі про порушення митних правил вона не проживає (а.с. 37).

Окрім того, відповідно до матеріалів справи, копія постанови суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 направлена не була.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Це право може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (рішення ЄСПЛ у справах «Мушта проти України», заява № 8863/06, п. 37; «Kreuz v. Poland», заява № 28249/95, п. 53; «Golder v. the United Kingdom», заява № 4451/70, п. 38, «Stanev v. Bulgaria», заява № 36760/06, п.п. 229-230).

Отже, враховуючи все вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про існування підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 та поновлення їй строку на апеляційне оскарження постанови суду 1-ої інстанції, з метою забезпечення доступу до правосуддя.

Керуючись ст.ст. 7, 280, 283, 294 КУпАП, ст.ст. 467, 529 МК України, апеляційний суд

постановив:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 та поновити їй процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 02.07.2024 про накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Призначити розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02.07.2024 на 14 год. 45 хв. 19.11.2024 в залі судового засідання № 9 Одеського апеляційного суду, про що повідомити учасників апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца