Провадження № 3/761/9211/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року Шевченківського районного суду міста Києва Трубніков А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ІНФОРМАЦІЯ_2, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, працюючого на посаді завідувача режимно-секретного сектору Північного офісу Держаудитслужби, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов протокол про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №6/24-32в від 22 жовтня 2024 року, на ОСОБА_1 покладено обов`язки здійснення заходів щодо охорони державної таємниці у Північному офісі Держаудитслужби. В порушення п.42(15) Порядку, з працівниками установи, які мають допуск до державної таємниці, планові заняття у сфері охорони державної таємниці, планові заняття у сфері охорони державної таємниці не проводяться. Крім того, у Плані, передбаченому п.п. 42, 734-747 Порядку не визначено порядок пропуску та супроводу в режимні приміщення (зони, території) пожежної охорони, медичних працівників, бригад рятувальників тощо та не передбачено організацію роботи РСО в місцях евакуації, у тому числі порядок роботи з матеріальними носіями секретної інформації, контрольні заходи тощо. При цьому встановлено, що в Управлінні Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області такий акт, не повною мірою відповідає вимогам п.211 Порядку. Разом з тим, в порушення вимог п.217 Порядку, запасні ключі від усіх сховищ матеріальних носіїв секретної інформації і вхідних дверей режимних приміщень (прим. №620 м.Вінниця, прим. №702 м.Житомир, прим. №305 м.Черкаси та прим. №415 м.Чернігів) а постійному зберіганні у сейфі (металевій шафі) начальника РСО Північного офісу Держаудитслужби не знаходяться. Між тим, не передбачено введеня системи постійних, тимчасових і одноразових перепусток, а також перепусток на внесення на внесення (винесення), ввезення (вивезення) матеріальних цінностей. Крім того, при проведенні спецекспертизи встановлено, що в Управлінні Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області правила внутрішньооб`єктового режиму не відповідають вимогам п.п. 239-241 Порядку. Так, на номенклатурну посаду (п.151 номенклатури N?70BC) наказом від 08.08.2022 N?568-о призначено провідного спеціаліста відділу адміністративно-господарського забезпечення, документообігу та контролю виконавської дисципліни Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області ОСОБА_2 , проте, з моменту ії призначення на номенклатурну посаду до моменту направлення до Головного управління матеріалів щодо оформлення допуску до державної таємниці вперше (лист від 15.11.2022 N?106дск) пройшло 3 (три) місяці. Таким чином, створено загрозу витоку секретної інформації. Комісією Головного управління встановлено, що начальнику Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області ОСОБА_3 листом ІНФОРМАЦІЯ_2 N?51/6-65665 дск від 26.09.2023 (вх.N?57дск від 29.09.2024) та головному державному аудитору відділу контролю органів влади, оборони, правоохоронних органів ОСОБА_4 листами Головного управління N?51/6-61492дск від 09.03.2023 (вх.N?20дск від 17.03.2023) та N?51/6-62009дск від 28.03.2023 (вх.N?25дск від 07.04.2023) було відмовлено в наданні допуску до державної таємниці.

Проте, в порушення вимог п.69 Порядку установою у п`ятиденний строк з дня надходження письмового повідомлення органу СБУ про відмову в наданні громадянину допуску до державної таємниці, письмово не повідомлено ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та не надіслано до Головного управління, яке проводило перевірку та прийняло рішення про відмову у наданні допуску до державної таємниці, відповідного листа з копією повідомлення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про причини і підстави такої відмови (комісії Головного управління не представлено відповідних документів). В порушення вимог п.415 Порядку, в установі не розроблено Інструкцію про порядок користування паперознищувальними (паперопереробними) машинами та спеціальними печами (комісії Головного управління не представлено відповідної інструкції). Таким чином, невиконання завідувачем режимно-секретного сектору ОСОБА_1 вимог Порядку щодо забезпечення режиму секретності свідчить про наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого п.б, ч.1 ст.212-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 обставини, викладені у протоколі підтвердив та вину у вчиненому визнав в повному обсязі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно диспозиції п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, а саме: протоколом №6/24-32в про адміністративне правопорушення від 22 жовтня 2024 року, листа заступника начальника Головного управління Яблонського М., копії наказу начальника Північного офісу Держаудитслужби Карабанова О.В. №479-о від 12.07.2017 року, копії наказу №33-д від 14.07.2017, копії посадової інструкції від 28 серпня 2023 року, копії зобов`язань у зв`язку з допуском до державної таємниці, витягу з акту спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для проведення діяльності, пов`язаної з державною таємницею у Північному офісі Держаудитслужби, іншими матеріалами справи в сукупності.

Отже, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно статті 17 КпАП України у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

За змістом статті 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

На підставі статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особу правопорушника, його відношення до скоєного, яке полягає у визнанні вини, майновий стан останнього, який не можна вважати скрутним.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи наведене суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у виді штрафу в межах, визначених санкцією ч.1 ст. 212-2 КУпАП, а саме в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такий вид та розмір стягнення на переконання суду не є завідомо непомірним та сприятиме виконанню завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В порядку, визначеному ст. 40 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 40-1, 212-2, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, та піддати стягненню у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімуму доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення її постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Андрій Трубніков