П О С Т А Н О В А

15.10.2024 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Костянтин Шепель,

розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , - за частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 868939 від 25 липня 2024 року, складеного інспектором УПП у Львівській області Лемешко В.І., 25 липня 2024 року о 14-05 год на автодорозі Н-13 Лівів Самбір - Ужгород 10 км+500м водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai Terracan», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, дане правопорушення вчинене повторно протягом року.

Відповідний протокол було складено за частиною п`ятою статті 126 КУпАП - повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

В судове засідання 3 вересня та 15 жовтня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився, викликався в судове засідання шляхом направлення йому судової повістки на вказану в протоколі про адміністративне правопорушення адресу. Конверти, які двічі направлялись ОСОБА_1 на вказану в протоколі адресу, повернулись до суду, з відміткою на довідці Укрпошти - «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до частини другої статті 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 126 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Враховуючи, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності належним чином сповіщалась про судове засідання і не з`явились, суддя вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність відповідно до положень статті 268 КУпАП.

Суддя дослідив матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення від 25 липня 2024 року, у якому зазначено, що ОСОБА_1 від отримання копії протоколу та підпису відмовився; довідку про те, що станом на 29 липня 2024 року транспортні засоби за ОСОБА_1 не зареєстровані транспортні засоби; довідку про те, що у підсистемі «Пошук посвідчення водія» відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія; довідку згідно з якою ОСОБА_1 протягом останніх 12 місяців притягувався до адміністративної відповідальності 24 грудня 2023 року за частиною другою статті 126 КУпАП; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25 липня 2024 року, серії ЕНА №2679137, складену відносно ОСОБА_1 , за правопорушення передбачене частиною четвертою статті 126 КУпАП, згідно з якою йому призначено штраф в розмірі 20400 грн.

З досліджених матеріалів справи видно, що відносно ОСОБА_1 25 липня 2024 року одночасно було складено протокол за частиною п`ятою статті 126 КУпАП та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 126 КУпАП.

Адміністративна відповідальність реалізується шляхом застосування до винних осіб адміністративних стягнень, тобто у своїй сукупності вони й складають систему заходів адміністративної відповідальності. Загальною особливістю адміністративних стягнень є їх виховний, репресивний, каральний та профілактичний характер. Вони застосовуються лише до винних у вчиненні адміністративних проступків осіб.

Адміністративні стягнення, як правило, полягають у позбавлені або обмеженні певних прав, благ. Цим досягається мета покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням. За вчинений проступок громадянин або позбавляється будь-якого суб`єктивного права, або обмежується його правосуб`єктність, або на нього покладаються спеціальні "штрафні" обов`язки.

Тобто адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Принцип юридичної відповідальності Non bis in idem (лат.) полягає в тому, що особа не може бути притягнута до юридичної відповідальності двічі за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Цією конституційною нормою встановлено заборону саме «подвійного», а не «повторного» притягнення до відповідальності. Застосування зазначеного конституційного положення не залежить від того, за яким рішенням особу було притягнуто до відповідальності раніше.

Положення статті 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статтей 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП, недоведеною.

Частина перша статті 7 КУпАП, передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи порушення при складанні та фіксації правопорушення, надання водієм доказу відсутності вини у вчиненому, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 61, 62, 129 Конституції України, статтями 7, 126, 245, 247, 252, 268, 280,283 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною п`ятою статті 126 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ