ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку

на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги

24 жовтня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу адвоката Данко М.В. разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 17 вересня 2024 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн. у дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_2 , судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

На вказану постанову, адвокат Данко М.В. повторно подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_2 , в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження відносно його підзахисного у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП.

Також адвокат Данко М.В. заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду від 17.09.2024. При цьому пославшись на ті самі обставини, про які заявляв раніше, а саме 03.10.2024. Зокрема, що станом на 20.09.2024 постанова суду виготовлена не була та внесена в реєстр лише 02.10.2024 і в цей жен день він отримав копію постанови відносно ОСОБА_2 .. Попри це зазначив, що станом на 21.10.2024 ОСОБА_2 постанова не отримана. Тому просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

ЄУНСС №726/2052/24 Головуючий у І інстанції: Байцар Л.В.

Провадження №33/822/650/24 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ч.5 ст. 126 КУпАП

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи сторони захисту наведені в частині поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає, що у задоволенні клопотання адвоката Данко М.В. слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційним судом встановлено, що Постанова Садгірського районного суду відносно ОСОБА_2 винесена 17 вересня 2024 року і строк на її апеляційне оскарження закінчився 26 вересня 2024 року.

Так, матеріалами адміністративного провадження встановлено, що копію постанови відносно ОСОБА_2 , адвокат отримав 02 жовтня 2024 року.

03.10.2024 адвокат Данко М.В. уже звертався з апеляційною скаргою на оскаржувану постанову, проте апеляційною інстанцією було відмовлено стороні захисту у поновленні строку, за відсутності на те поважних причин, а апеляційну скаргу повернуто захиснику.

Вказана постанова набрала законної сили та оскарженню не підлягає.

Однак, 22 жовтня 2024 року адвокат Данко М.В. повторно подав апеляційну скаргу, а в клопотанні про поновлення строку навів ті ж самі підстави, які вже були предметом перевірки судом апеляційної інстанції та їм вже надано оцінку.

Попри це, твердження захисника про те, що ОСОБА_2 оскаржувана постанова станом на 21.10.2024 направлена не була, то апеляційний суд вважає їх безпідставними та звертає увагу, що розгляд справи про адміністративне правопорушення врегульований нормами КУпАП, які не пов`язують строк оскарження постанови з моменту отримання її копії, а лише виключно з днем винесення постанови.

Більше того, повторно (вдруге) подаючи апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку, захисник жодних нових непереборних обставин та поважних причин пропуску строку не зазначає, що оцінюється судом як зловживання процесуальними правами та непогодженням з попередньо винесеною постановою.

Отже, на переконання апеляційного суду, підстав, які б безумовно свідчили про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянтом не наведено та апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року ЄСПЛ вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (вирішеної справи/остаточного судового рішення), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Отже, зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підстав для задоволення клопотання адвоката Данко М.В. про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови районного суду немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити адвокату Данко М.В. у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 17 вересня 2024 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами повернути апелянту.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська