Справа №: 398/3976/24
провадження №: 3/398/1675/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

"09" грудня 2024 р. м.Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Петренко С.Ю., розглянувши матеріали справи, яка надійшли з Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої ВК ПрАТ «Оболонь», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28.06.2024 року о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_1 в м. Олександрія Кіровоградської області по вул. Гетьмана Мазепи, 34, керуючи автомобілем Hyunda Elantra, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи виїзд з другорядної дороги на головну не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та не надала переваги в русі мотоциклу Forte FT НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося ДТП з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 16.11, п. 2.3«б» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 , адвокат Пороло М.М., пояснив, що ОСОБА_1 рухалася в м. Олександрія Кіровоградської області по вул. Гетьмана Мазепи, 34, керуючи автомобілем Hyundai Elantra, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи виїзд з другорядної дороги по вул. Будівельників, зупинившись та переконавшись у відсутності транспортних засобів, здійснила рух праворуч на головну дорогу вул. Гетьмана Мазепи. Після чого, пригальмувала та включила лівий покажчик повороту, переконавшись у відсутності транспортних засобів, почала рухатись в сторону заводу «Оболонь». Раптом почула удар в ліву сторону свого автомобіля. Дане зіткнення здійснив мотоцикл, який рухався по вул. Гетьмана Мазепи зі сторони вул. Знам`янська та почав здійснювати обгін, що і призвело до зіткнення. Вважав, що вини ОСОБА_1 у скоєнні ДТП не має, винним є ОСОБА_2 , який керував мотоциклом Forte FT-200FB.

У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_2 , адвокат Гулян Я.В., просила визнати винною ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, оскільки наявний склад правопорушення. В обґрунтування вказувала, що сама Непомнящих дала пояснення, що на момент ДТП вона вже здійснила виїзд з другорядної дороги (пр.Будівельників), та рухаючись по головній дорозі (І.Мазепи), включила покажчик лівого повороту та почала рух на вул. Вищепразька до заводу «Оболонь», коли відчула удар. Однак, такі пояснення Непомнящих є технічно неспроможними, в тому числі через занадто близьке розташування на місцевості виїзду з пр. Будівельників та в`їзду на вул. Вищепразьку, що добре видно на фотографіях. Так, відповідно до п 9.4. ПДР подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення . Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів. Отже, виходячи з пояснень Непомнящих, для дотримання безпеки руху, здійснюючи маневр на вул. Вищепразьку до заводу «Оболонь» з вул. Івана Мазепи, вона мала б подати сигнал покажчиком повороту щонайменше за 50 м до початку маневру. Однак, це об`єктивно неможливо, оскільки відстань від виїзду з пр. Будівельників на вул. Івана Мазепи та заїздом на вул. Вищепразьку з вул. Івана Мазепи менше 50 метрів (хоча на схемі ДТП заміри цієї відстані взагалі відсутні). Тож фактично, ОСОБА_1 виїжджаючи з другорядної дороги пр. Будівельників пересікала по діагоналі головну дорогу - вул. Івана Мазепи рухаючись у напрямку заїзду до заводу «Оболонь». Зіткнення відбулося на полосі руху ОСОБА_3 , який рухався прямолінійно по своїй полосі. Удар прийшовся в ліві передні двері та ліве переднє крило автомобіля Напомнящих, що вказує на те, що в цей час вона рухалася під кутом, а саме - пересікала проїзну частину по діагоналі. Вважає, що ОСОБА_2 не міг передбачити таких маневрів автомобіля під керуванням ОСОБА_4 , який раптово виїхав з другорядної дороги та перетинав головну дорогу по діагоналі в напрямку з права на ліво.

Дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до правових позицій, викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності… . При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів в справі за умови його відповідності вимогам ст.ст. 254-256 цього Кодексу. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 124 КУпАП України передбачено, що адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона зазначеного складу адміністративного правопорушення полягає в певних діях (бездіяльності) водія, якими порушується відповідний пункт ПДР, що перебуває в причинному зв`язку з подією ДТП. Це випливає зі змісту диспозиції ст. 124 КУпАП, яка по своїй суті є відсилочною до Правил дорожнього руху.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.09.2024 року в даній справі призначено судову автотехнічну експертизу.

12.11.2024 року від завідувача Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Пороло М.М. вказував, що надати додаткові матеріали для проведення експертизи, немає можливості, а тому просив розглянути справи за наявними матеріалами. Представник потерпілого ОСОБА_2 , адвокат Гулян Я.В., також зауважила, що позбавлена можливості надати додаткові матеріали для проведення експертизи.

Згідно з п. 2.3 "б" ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю інших досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 540960 від 01.08.2024 року, протоколом огляду місця ДТП від 28.06.2024 та схемою до нього, а також рапортом, поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , відеозаписами та іншими матеріалами.

Окрім того, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 виїжджаючи з другорядної дороги не надала переваги у русі транспортному засобу - мотоциклу Forte FT-200FB під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, чим спричинила зіткнення з останнім, що відображено в схемі до протоколу огляду місця події від 28.06.2024 під значком "7". Вказаний факт не оспорювали ОСОБА_1 та її представник Пороло М.М.

Приймаючи до уваги викладене, з урахуванням пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши всі докази у їх сукупності, суд робить висновок про доведеність вини правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні «О`Галлоган та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено на винну особу не пізніш як через три місяці із дня вчинення правопорушення, при триваючому правопорушенні - через три місяці з дня його виявлення, а також не пізніш як через три місяці із дня прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи чи про її закриття за наявністю в діях особи ознак адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На момент надходження та розгляду справи судом, минуло понад три місяці з дня вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. За таких обставин суд вважає, що провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 124,283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя С.Ю. ПЕТРЕНКО