Справа № 203/5495/24
Провадження № 3/0203/2254/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

21 жовтня 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,ч.3 ст. 178 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №018633 від 19.09.2024 року ОСОБА_1 19.09.2024 року о 14год.30хв. розпивав алкогольні напої на дитячому майданчику біля буд. 110 по вул. Миколи Руденко, м.Дніпро, чим ображав людську гідність та громадську мораль, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст. 178 КУпАП.

ОСОБА_1 , до судового засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП повинен, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу.

Судом встановлено, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.178 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення, рапорт та витяг з інформаційної бази «Адмінпрактика» про накладенняадміністративного стягнення за ч.1, ч.2 ст. 178 КУпАП 02.01.2024 року.

Особою, яка склала протокол, не зібрано будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 : не було опитано свідків при наявності такої можливості (як вбачається з протоколу правопорушення було вчинено в громадському місці), не додано відеозапису (працівники поліції мають можливість зафіксувати правопорушення бодікамерами), не доставлено правопорушника до судового засідання для надання ним пояснень.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25) , який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Щодо рапорту працівника поліції суд зазначає, що він не може вважатися об`єктивним доказом у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, що повністю узгоджується із правовою позицію, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року №489/4827/16а.

Крім того, дії ОСОБА_1 , кваліфіковані за ч. 3 ст. 178 КУпАП, якою передбачена відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або появу в громадських місцях у п`яному вигляді.

У порушення вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, в протоколі не зазначена суть вчиненого адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, а саме за ч. 3 ст. 178 КУпАП, оскільки відсутня кваліфікуюча ознака повторності: вчинення таких дії особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за дії, передбачені ч.1 ст.178 КУпАП.

У зв`язку з цим, суд враховує практику ЄСПЛ, який у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що на підтвердження вини ОСОБА_1 не надано доказів, які б в своїй сукупності були достатніми для встановлення в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 178 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.221, п. 1 ст. 247, ст.ст.251, 277, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 178 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Ю.М. Черваньова