Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3396/24
П О С Т А Н О В А

17 жовтня 2024 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Гришковець А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_1 , не працюючої, за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2024 року об 11 год. 30 хв. по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 перебувала за місцем проживання у п`яному стані. При цьому в будинку була присутня критична антисанітарія, що унеможливлює проживання неповнолітніх дітей: посуд брудний і їдкий запах, постіль брудна, тим самим своїми діями ухилилася від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала. Повідомила, що вона виправила ситуацію. На даний час займається дітьми і належним чином їх доглядає. Придбала пральну машину. Звертає увагу, що на момент перевірки вона була з дітьми не вдома, проживає вона по АДРЕСА_1 . Щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Зміст наведеної норми дозволяє констатувати, що ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей. Так, в силу її вимог особа може бути притягнута до відповідальності за наявності в сукупності таких умов, коли вона: 1) є батьком або матір`ю дитини чи іншою особою, яка їх замінює (далі - батьки); 2) ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей; 3) ухиляється від виконання вказаних обов`язків саме відносно неповнолітніх дітей.

Частина 2 ст. 184 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Аналіз приписів Закону України "Про освіту" та Закону України "Про охорону дитинства" дозволяє дійти висновку, що під невиконанням обов`язків по вихованню і навчанню дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання і навчання неповнолітніх дітей. Ухилення батьків і осіб, що їх заміняють, від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності.

Окремо слід зазначити, що за змістом ч. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 №3 під "непіклуванням про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя" слід вважати: незабезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; неспілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; невиявлення інтересу до її внутрішнього світу; нестворення умов для здобуття нею освіти. При цьому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення надано письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №548599 від 02.09.2024; письмові поясненнями ОСОБА_2 від 28.08.2024; свідоцтва про народження дітей: серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 ; а також постанову судді Овруцького районного суду Житомирської області від 19.06.2024, яка підтверджує, що ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу. При цьому, суд звертає увагу, що згідно вказаної постанови ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 . В долученому акті обстеження сім`ї від 28.08.2024 зазначено, що під час обстеження об 11 год. 30 хв. встановлено, що ОСОБА_1 та її співмешканець перебувають в п`яному вигляді в будинку сторонніх осіб, молодший син перебував з ними. Тобто, перебували саме по АДРЕСА_1 , а не по АДРЕСА_1 за місцем проживання. Відповідно, суд не може покласти в основу рішення письмові пояснення ОСОБА_2 , оскільки обстеження сім`ї ОСОБА_1 проводилось не за місцем проживання сім`ї ОСОБА_1 .

Аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вірно кваліфікуються за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки вона не виконувала обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх дітей, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Призначаючи адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховується характер вчиненого адміністративного правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, її майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність порушника у відповідності до ст.34 КУпАП, є щире розкаяння..

Обставиною, що обтяжує відповідальність порушника у відповідності до ст.35 КУпАП, є вчинення однорідного правопорушення особою, яку повторно протягом року було піддано адміністративному стягненню.

Таким чином, оцінивши всі обставини вчинення правопорушення; особу порушника, а також врахувавши її щире каяття, відсутність будь-яких негативних наслідків адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що буде достатнім для досягнення мети адміністративної відповідальності - виховного впливу, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України та недопущення подібної поведінки надалі.

Керуючись ст. ст. 22, ст. 184, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, та звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Справу закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А. Л. Гришковець