Справа №: 716/2162/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 року місто Заставна

Суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Вайновська О.Є., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонерки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №140017 від 08.09.2024 року, 08.09.2024 року, близько 16:00 години ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлювані в її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинила адмінправопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, пояснила, що 08.09.2024 року близько 16:00 години між нею та її донькою виник побутовий конфлікт, але висловлювань нецензурного характеру в бік доньки вона не вчиняла.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №140017 від 08.09.2024 року та матеріали додані до нього, приходжу до наступного.

Так, ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в її вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 08.09.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на території їхнього спільного господарства АДРЕСА_1 виникла побутова сварка на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків.

Пояснення свідків, інші докази, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 домашнього насильства, до протоколу про адміністративне правопорушення не додані.

Виходячи з аналізу зазначених норм законодавства, під домашнім насильством, умисним вчиненням діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, розуміють не лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, а і інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

При цьому, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Водночас, слід зазначити, що конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

У даному випадку дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутня. Мав місце конфлікт, однак, не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Саме по собі вживання нецензурної лайки на адресу осіб, із числа передбачених ст.3 Закону №2229-VIII, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Та у цьому випадку наявність наслідків дій ОСОБА_1 у виді спричинення шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 не розкрито, а тим більше не доведено за стандартом поза розумним сумнівом, а, відтак, ці доводи ґрунтуються на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України.

Інакше кажучи, з фабули протоколу не простежується факт того, що конфліктна ситуація викликала у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В порушення норми ст.251 КУпАП до матеріалів справи не було долучено жодних допустимих та належних доказів, на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №140017 від 08.09.2024.

В свою чергу, з метою надання належної правової оцінки діям учасників конфлікту не можна посилатися виключно на суб`єктивні припущення одного із учасників побутового скандалу. Такі показання можуть бути взяті до уваги лише з іншими допустимими доказами, яких суду не надано.

Таким чином, за відсутності вказаних елементів об`єктивної сторони адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адмінправопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, встановивши в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи, що суддею не прийнято постанову про накладення адмінстягнення на ОСОБА_1 , відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір з неї не стягується.

За таких обставин, керуючись 7, 40-1, 221, 245, 247, 249, 251, 252, 279, 280, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Олена ВАЙНОВСЬКА