Номер провадження: 33/813/2398/24
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 03 вересня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 03.09.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн.60 коп.

ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п.2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 №1306 (далі-ПДР), які полягали в тому, що він 10.07.2024, приблизно о 16.52 год., по вул.Левітана в м.Одесі, буд.114а, керував транспортним засобом Yamaha Gear, державний знак НОМЕР_1 , двигун об`ємом 0,49 куб.см., не маючи відповідної категорії А1, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року постанова ББА №903333 від 19.04.2024.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову Київського районного суду м.Одеси від 03.09.2024, посилаючись на її незаконність та безпідставність. Апелянт зазначив, що він має категорії А,В,С, а місцевий суд визнав, що він не має права керування транспортними засобами, які підпадають під категорію А1. При цьому, ОСОБА_1 процитував положення п.18-1 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ № 340 від 8.05.1993 (зі змінами), які передбачають, що у разі одночасного відкриття двох категорій іспит складається за вищою з них; вищою вважається категорія: A - відносно A1.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скаргу, просив задовольнити її у повному обсязі.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).

Суд апеляційної інстанції перевіряє законність винесення судового рішення судом першої інстанції на момент його розгляду, а усі обставини, що настали після його винесення, не мають правового значення для апеляційного перегляду справи по суті.

Згідно з ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

За положеннями пп.а п.2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозицією ч. 2 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 5 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується те, що він повторно протягом року вчинив правопорушення, яке виразилось у керуванні транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення полягає у повторному протягом року керуванні транспортним засобом, яким не мав права керування, будучі притягнутим до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП постановою ББА №903333 від 19.04.2024.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, матеріали справи містять:

-протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №113069 від 10.07.2024, яким зафіксовано факт правопорушення, складений у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом;

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення без пеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №903333 від 19.04.2024 у відношенні ОСОБА_1 , якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП за керування 19.04.2024 за адресою: с.Лиманка, вул.Райдужний масив, 9Б, мопедом YAMAHA, НОМЕР_2 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом та без полісу обов`язкового страхування;

- довідку про отримання особою посвідчення водія, за інформацією якої ОСОБА_1 видано посвідчення водія НОМЕР_3 терміном дії з 15.06.2024 по 15.06.2054; категорії А, В, С відкриті з 03.12.2011;

- довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, за якою відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика», станом на 10.07.2024 ОСОБА_1 протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч.2 ст.126 КУпАП постановою ББА №903333 від 19.04.2024 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн.;

- диск з відеозаписом щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення від 10.07.2024 щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП.

В даному випадку повторність в діях ОСОБА_1 судом першої інстанції була встановлена на підставі постанови поліції про накладення адміністративного стягнення, інформації про її оскарження матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, з огляду на те, що останній, внаслідок порушення п.2.1 а ПДР, повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи посвідчення водія відповідної категорії.

Судом апеляційної інстанції враховано, що способами, визначеними чинним законодавством, зокрема, звернення з дисциплінарною скаргою до керівництва поліції для проведення службової перевірки або до правоохоронних органів, в порядку КПК України, а також до суду адміністративної юрисдикції, з позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників поліції, як суб`єктів, що наділені владними повноваженнями, ОСОБА_1 не звертався. Внаслідок цього, у суду першої інстанції були відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення серії ББА №903333 від 19.04.2024, а також ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення від 10.07.2024.

В діях ОСОБА_1 вбачається свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст.10 КУпАП, з огляду на таке.

Посилання апелянта на наявність у нього відкритої категорія «А», що, на його думку, надає йому право керувати транспортним засобом з об`ємом двигуна 0,49 куб.см., оскільки категорія «А1» є меншою за категорія «А», а тому повинна бути відкритою автоматично, не ґрунтуються на відповідній правовій основі.

Так, відповідно до п.2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (з наступними змінами та доповненнями), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.1.10 ПДР:

- транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

- механічний транспортний засіб- транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт;

-мопед- двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

-мотоцикл - двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг.

Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ №340 від 08.05.1993 (зі змінами, далі Положення), особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому. Посвідчення водія відповідної категорії дійсне протягом 30 років з дати його видачі, крім посвідчення водія, що видане особі вперше.

Пунктом 3 вказаного Положення передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії, зокрема:

-А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт;

-А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб мопед Yamaha Gear, державний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , має двигун об`ємом 0,49 куб.см., отже підпадає під категорію А1, визначену п.3 Положення.

Пункт 1 Положення регламентує його обов`язковість для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства.

З наявної в матеріалах справи довідки, вбачається, що ОСОБА_1 з 03.12.2011 має посвідчення водія категорії А, В, С. Разом з тим, категорія А1 ОСОБА_1 не відкрита.

Слід зазначити, що відповідні зміни в законодавстві щодо введення категорії А1 відбулись на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 24.09.2008 за N 586-VI, яким, серед іншого, ст.15 Закону України «Про дорожній рух» викладено у новій редакції, яка передбачала, зокрема, що кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано: мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку.

Закон №586-VI набрав чинності з 16.11.2008. За п.2 Прикінцевих положень Закону №586-VI зобов`язано Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Постановою КМУ від 20.05.2009 №511 внесені змін до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами. Зокрема, пункти 24,25 Положення викладені у такій редакції:

«24. У разі видачі дозволу на право керування транспортними засобами іншої категорії посвідчення водія обмінюється на нове, до якого вносяться відмітки, що були в попередньому посвідченні.

25. Особи, які керують транспортним засобом (якщо це підтверджено відповідними документами), обмінюють посвідчення водія без складення іспитів.»

Абзац 3 п.27 Положення викладений у такій редакції: «посвідчення водія, видане до набрання чинності Законом України від 24 вересня 2008 р. N 586-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", може бути обміняне на нове згідно з пунктами 25 і 26 цього Положення. При цьому в новому посвідченні водія зазначаються категорії: А1, А - відповідає категорії А …».

Абзац 2 п.28 Положення викладений у такій редакції: «Для відкриття нижчих категорій особа подає до реєстраційно-екзаменаційних підрозділів Державтоінспекції довідки про проходження двадцятигодинних курсів навчання керуванню на відповідному транспортному засобі у закладах з підготовки водіїв, підтвердження керування транспортним засобом протягом останніх 12 місяців за однією з відкритих категорій та складає практичний іспит з керування на транспортному засобі нижчої категорії. Можливе одночасне відкриття двох або більше нижчих категорій за наявності відповідних довідок, виданих закладами з підготовки водіїв, та складення практичних іспитів за кожною з таких категорій.»

Аналіз наведених правових норм підтверджує, що нове посвідчення водія категорії А1, А, без складення іспитів може бути обмінене лише посвідчення водія, зокрема категорії А, яке видане до 16.11.2008 (дата набрання чинності Закону № 586-VI).

З наявних матеріалів справи встановлено, що категорія А у ОСОБА_1 з 03.12.2011, що не дає йому право автоматично обміняти права на категорію А1, А без здачі відповідних екзаменів.

Більш того, станом на дату набуття ОСОБА_1 права керування транспортним засобами, зокрема, категорії А, п.18 Положення передбачав, що посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій А1, А, В1, В, С1, С, D1 і D видаються особам, які склали в реєстраційно-екзаменаційному підрозділі Державтоінспекції теоретичний і практичний іспити, категорії ВЕ, С1Е, СЕ, D1E і DE - практичний, а на право керування трамваєм або тролейбусом - теоретичний іспити. Під час теоретичного іспиту перевіряється знання Правил дорожнього руху та інших предметів, передбачених програмою підготовки. Результати складеного теоретичного іспиту вважаються дійсними протягом трьох місяців. Під час практичного іспиту перевіряються навички керування транспортними засобами відповідних категорій.

Пунктом 18-1 Положення, який передбачає, що у разі одночасного відкриття двох категорій іспит складається за вищою з них; вищою вважається категорія: A - відносно A1, на який посилається апелянт, доповнено постановою КМУ від 22.09.2021 за №1007, яка набрала законної сили 28.09.2021. Отже, вказана норма стосується лише осіб, які тільки мають намір отримати дві категорії права керування, а не осіб, які вже мають певні категорії.

При цьому, в сенсі ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

ОСОБА_1 , отримавши 03.12.2011 посвідчення водія категорії А (мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше), не має право керування категорії А1 (мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт).

Вказане також підтверджується довідкою старшого інспектора ВАП УПП в Одеській області старшого лейтенанта поліції І.Саютіна, з якої вбачається, що ОСОБА_1 видано посвідчення водія НОМЕР_3 , терміном дії з 15.06.2024 по 15.06.2054, категорії А, В, С.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на неправильному суб`єктивному тлумаченні правової норми апелянтом та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними доказами, а тому постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та достатньо мотивованою, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 03 вересня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.А. Артеменко