Справа № 361/7137/24
Провадження № 3/361/3570/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Анікушин В.М., за участю адвоката Маляренка С.В., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від інспектора сектору Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

в с т а н о в и в:

10 липня 2024 року, о 09 годині 35 хвилини, поблизу будинку № 2-А по вулиці Луговій в селі Требухів Броварського району Київської області ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у КНП «Броварська БКЛ» та на місці зупинки водій відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру № 9, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, належним чином був повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, просив розглядати справу за його відсутності, вину у інкримінованому правопорушенні не визнав та просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В суді захисник адвокат Маляренко С.В. заявив, що ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає. Захисник пояснив, що жодними доказами не доведений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що виключає склад інкримінованого йому правопорушення. Адвокат Маляренко С.В. зауважив, що відеозапис з боді камери поліцейського, який склав матеріали про адміністративні правопорушення починається з моменту, коли автомобіль в якому знаходився ОСОБА_2 був припаркований на узбіччі дороги і жодними доказами не доведено факт керування цією особою транспортним засобом. Більш того, захисник наголосив, що дати і час відеозаписів з боді камер поліцейських не узгоджується з датою і часом протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , а тому такі докази є неналежними та недопустимими для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення. Відтак, захисник, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейськими без застосування технічних засобів відеозапису та без присутності двох свідків. Крім цього, адвокат зауважив, що акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного сп`яніння не містить дати його складання, а також підпису особи, яка притягається до відповідальності. З цих підстав, адвокат Маляренко С.В. просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 , суд зазначає таке.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Зі змісту частини першої статті 266 КУпАП, оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Відповідно до пункту 2 Розділу І «Загальні положення» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. У пункті 3 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, ряд з яких виявлені поліцейським у ОСОБА_1 та були підставою для проведення його огляду.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, ОСОБА_2 в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що утворює склад інкримінованого йому правопорушення.

Пояснення ОСОБА_1 спростовуються зібраними у справі доказами, його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 286232 від 10 липня 2024 року; направленням на огляд на стан алкогольного сп`яніння та актом огляду, згідно з якими ОСОБА_2 мав ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився; відеозаписом обставин складання адміністративного матеріалу.

Суд визнає зазначені докази належними та допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог статті 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України № 1413/27858 від 11 листопада 2015 року.

Суд вважає непереконливими доводи захисника щодо не доведення жодними доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки з матеріалів відеозапису чітко вбачається, що особа, яка притягається до відповідальності, визнає факт керування і неодноразово на вимогу поліцейських відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння.

Разом з тим, суд відхиляє аргументи сторони захисту, що відеозаписи події правопорушення є неналежними та недопустимими доказами у зв`язку з тим, що вони датовані 08.01.2014 та 09.07.2024, а протокол складений 10.07.2024. Так, дійсно дати відеозаписів, які містяться в матеріалах справи не співпадають з датою складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 286232 від 10 липня 2024 року. Разом з тим, з аналізу письмових пояснень поліцейського інспектора ВРПП Броварського РУП старшого лейтенанта поліції Давиденко В., який безпосередньо оформлював матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , вбачається, що ці документи були складені саме 10.07.2024, а неправильна дата відеозапису 08.01.2014 (на якому зафіксовано визнання водієм факту керування та відмова від проходження огляду) зумовлена технічними причинами і змінити її вручну не було можливим. На переконання суду, такий технічний недолік, як помилкова невідповідність дати і часу з боді камер поліцейських протоколу про адміністративне правопорушення не є достатньою підставою для визнання цих доказів неналежними та недопустимими. Відтак, суд констатує відсутність причин піддавати сумніву зміст даного відеозапису.

При цьому, з відеозапису вбачаються ознаки, з яких виникали розумні підстави підозрювати про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння і особа, яка притягується до відповідальності, також визнала цей факт під час розмови з працівниками поліції, що зафіксовано на відеозапису. Разом з тим, відмова від виконання вимоги поліцейських пройти медичний огляд в порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху на відеозаписі була очевидною та неодноразовою.

Відсутність в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння дати та підпису особи, що притягається до відповідальності, а в направленні підпису цієї особи, а також в матеріалах справи доказів того, що ОСОБА_1 був вручений другий примірник акту огляду на стан сп`яніння жодним чином не спростовує його вини, встановленої на підставі сукупності доказів та не є переконливими підставами для визнання вказаного акту та направлення недопустимими доказами.

Окремо суд зауважує, що бланки акту огляду та направлення є додатками до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України № 1413/27858 від 11 листопада 2015 року, тобто шаблони цих документів є розробленими та не передбачають окремої графи з підписами особи, шодо якої оформлюється адміністративний матеріал.

З наведеного вище суд дійшов висновку, як про наявність події і складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 , так і про доведеність його вини у вчиненні цього правопорушення.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення судом не встановлено.

Відтак, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік.

Водночас відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп., сплату якого передбачено пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись пунктами 2, 5 статті 24, статтями 27, 30, 221, 283-285 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць, що становить 605 грн 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання законної сили.

Суддя В.М. Анікушин