Номер провадження: 33/813/2571/24
Головуючий у першій інстанції Єршова Л.С.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судових засідань Тьосової Я.В.,

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2024 року, якою

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

встановив:

Оскарженою постановою ОСОБА_4 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, а також стягнуто судовий збір у розмірі 650,60 грн.

Згідно з оскарженою постановою, 03.07.2024 року, о 16 год, ОСОБА_4 керувала транспортним засобом «Mini Cooper», державний номер НОМЕР_1 , в м. Одесі, по вул. сквер Героїчної оборони, та здійснюючи рух заднім ходом, не переконалася у безпечності руху, внаслідок чого скоїла зіткнення з транспортним засобом «BMW 328», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який знаходився позаду її автомобіля. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_4 порушила п.10.9 ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, просить її скасувати та зарити провадження по справі.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що суд допустив неповноту судового розгляду та не взяв до уваги той факт, що схема місця ДТП долучена до протоколу про адміністративне правопорушення була складена за місяць до події ДТП. Крім того у схемі ДТП зазначена невірна адреса Фонтанська дорога, 43, хоча насправді дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_5 мала місце по вул. Сквер Героїчної оборони Одеси. Під час розгляду справи суд залишив без розгляду клопотання про допит свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Також, апелянт вважає, що суд не вірно встановив фактичні обставини справи, оскільки під час ДТП вона не перебувала за кермом автомобілю, а автомобіль знаходився у статичному стані. Вважає, що зіткнення здійснив саме автомобіль «BMW 328» під керуванням ОСОБА_1 , який об`їжджав її автомобіль.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 в судове засідання апеляційного суду, призначене на 10 год 05.12.2024 року не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Частиною 4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_2 без її участі.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржену постанову без змін; дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі; суд дійшов висновку про таке.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Частиною 1 ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку наявним у справі доказам, правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №113367 та схемою місця ДТП.

Із протоколу вбачається, що 03.07.2024 року, о 16 год, ОСОБА_4 керувала транспортним засобом «Mini Cooper», державний номер НОМЕР_1 , в м. Одесі, сквер Героїчної оборони, та здійснюючи рух заднім ходом, не переконалася у безпечності руху, внаслідок чого скоїла зіткнення з транспортним засобом «BMW 328», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який знаходився позаду її автомобіля. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями, ОСОБА_4 порушила вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення апеляційний суд дійшов висновку про те, що він відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а отже визнає його допустимим доказом по справі.

На схемі місця ДТП доданої до протоколу зафіксовано напрямок руху автомобілів, місце їх зіткнення та розташування після ДТП.

ОСОБА_4 відмовилась від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та схемі місця ДТП.

Разом з тим, ОСОБА_4 не скористалась своїм правом надати письмові пояснення щодо обставин дорожнього-транспортної пригоди, яка, на її думку, сталася з вини водія автомобілю «BMW 328» під керуванням ОСОБА_1 , який, за версією апелянта, здійснив зіткнення з її припаркованим автомобілем.

Версія апелянта про те, що автомобіль «Mini Cooper» був припаркований та знаходився у статичному стані, вперше була висловлена лише під час розгляду справи в суді першої інстанції.

В свою чергу, під час складання адміністративних матеріалів ОСОБА_4 про такі обставини не зазначала, а лише скористалась своїм правом відмовитись від підпису протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця ДТП.

З письмових пояснень іншого учасника ДТП - ОСОБА_1 убачається, що в день та час події ДТП, він рухався на автомобілі «BMW» державний номер НОМЕР_2 по вул.Сквер Герочної оборони у напрямку вул. Фонтанська дорога. Автомобіль «Mini Cooper», державний номер НОМЕР_1 , виїжджаючи з парковки здійснив зіткнення з його автомобілем, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Вказані письмові пояснення апеляційний суд визнає достовірними, оскільки вони повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи, зокрема фотокартками, на яких зафіксовано розташування автомобілів після пригоди. Крім того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтвердив свої письмові пояснення, розповів про подію та долучив фотокартки з місця пригоди.

Апеляційним судом досліджено фотокартки, на яких зафіксовано, що в результаті ДТП автомобіль «BMW 328» отримав механічне пошкодження правої задньої двері.

Характер вказаного пошкодження повністю спростовує версію ОСОБА_2 про те, що її автомобіль «Mini Cooper» знаходився у статичному стані та не рухався, і що саме автомобіль «BMW 328» під керуванням ОСОБА_1 в`їхав в її припаркований автомобіль.

Апеляційний суд наголошує, що у разі розвитку події ДТП за версією ОСОБА_2 , у такому випадку автомобіль «BMW 328» вочевидь мав би отримати механічні пошкодження правої передньої частини автомобіля за напрямком свого руху.

Разом з тим, у даному випадку, пошкодження зазнала сама задня частина автомобілю «BMW 328», що свідчить про те, що передня частина цього автомобіля встигла проїхати повз припаркований автомобіль «Mini Cooper», тому контактувати із припаркованим автомобілем «Mini Cooper» під керуванням ОСОБА_2 , задньою частиною свого автомобілю водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості. Даний висновок суду не потребує експертних досліджень, оскільки інформації, яка міститься на фотокартках достатньо для з`ясування цієї обставини.

За таких обставин, версія ОСОБА_2 про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 є декларативною та повністю спростовується доказами, які містяться в матеріалах справи.

Апеляційний суд визнає докази в даній справі достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені у передбаченому законом порядку, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 03.07.2024 року та ставляться в провину ОСОБА_8 .

Суд вважає, що вищевказані докази, які були повторно дослідженні в судовому засіданні, у своїй сукупності поза розумним сумнівом підтверджують винуватість ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а доводи апеляційної скарги про допущену судом першої інстанції неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.4. Правил - кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 10.9 Правил передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Апеляційний суд вважає, що належним виконанням п.10.9 Правил дорожнього руху водій ОСОБА_4 мала можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 03.07.2024 року за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з доводами ОСОБА_2 про те, що в схемі місця ДТП зазначена невірна дата її складання та вказана неточна адреса розглядаємої події, проте на переконання суду вказані неточності не є істотними та самі по собі не можуть бути підставою для скасування оскарженої постанови із закриттям провадження по справі, оскільки ОСОБА_4 в апеляційній скарзі потверджує факт події ДТП за участю автомобілів, зазначених в протоколі, але заперечує лише наявність в її діях складу правопорушення. Водночас зміст схеми ДТП свідчить про її приналежність саме до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 (посадова особа працівника поліції, дані щодо транспортних засобів та водіїв).

Щодо інших доводів апеляційної скарги на які посилається ОСОБА_4 в апеляційній скарзі, суд зазначає, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, ст.6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод зобов`язує суди надавати підстави для винесення рішень, однак не передбачає детальної відповіді на кожний аргумент, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені. При цьому міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони. Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

З огляду на наведені обставини, апеляційний суд вважає, що зібрані по справі докази повністю узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими, достатніми та в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_9 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП, в межах санкції ст.124 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, оскільки постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2024 року, якою ОСОБА_3 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський