Номер провадження 3/521/7280/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Петренко Д.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПРТ № 101666 від 06.07.2024 року, убачається, що 06 липня 2024 року о 15 годині 00 хвилин по вул. Варненська 13/2 у м. Одесі, водій керуючи ТЗ під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль КІА державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 . В наслідок чого, автомобілі отримали механічні пошкодження.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПРТ № 101665 від 06.07.2024 року, убачається, що 06 липня 2024 року о 15 годині 00 хвилин по вул. Варненська 13/2 у м. Одесі, ОСОБА_1 під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль КІА державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 . Після чого, залишив місце пригоди.

Так, за даним фактом співробітниками УПП відносно ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 4 ст. 122, 124 КУпАП.

У судовому засіданні адвокат Романова Л.О., посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях, зазначила, що 06.07.2024 року ОСОБА_1 за кермом автомобіля Фольцваген Таурег не перебував, учасником дорожньо-транспортної пригоди не був, та місце ДТП не залишав. Під час події яка сталася за кермом автомобіля перебувала його дружина, яка виїжджаючи з паркомісця, рухаючись заднім ходом, ймовірно зачепила автомобіль Kia Ria, однак навіть не відчула цього тому і поїхала з місця події. Про вказану пригоду ОСОБА_1 дізнався лише через декілька годин, коли йому на мобільний телефон зателефонував співробітник патрульної поліції, на що останній повідомив, що знаходиться за місцем свого проживання. Після цього, до нього приїхали співробітники поліції, які склали на нього вищевказані протоколи про адміністративні правопорушення. Заперечує свою причетність до події та просить закрити протоколи про адміністративне правопорушення. Просила закрити провадження у справі.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Потерпілий ОСОБА_2 був повідомлений про дату та час судового засідання, але до суду не зявився, про причини неявки суду не повідомив.

Проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у сукупності, та надавши правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПРТ № 101666 від 06.07.2024 року дорожньо-транспортна пригода сталася на вул. Варненська 13/2, однак вказане не відповідає дійсності та спростовується долученою схемою дорожньо-транспортної пригоди та поясненнями ОСОБА_2 .

Крім того, с фабули протоколу не вбачається прізвища водія, та яким автомобілем керував водій, який скоїв зіткнення з автомобілем КІА державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того до протоколу долучено пояснення ОСОБА_2 , відповідно до яких також не вказано хто саме перебував за кермом транспортного засобу Фольцваген Таурег на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, з наданих до суду протоколів та матеріалів, які долучені до них, суд не може встановити чи перебував ОСОБА_1 у момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди за кермом автомобіля, оскільки жодних інших доказів на підтвердження факту скоєння, саме ОСОБА_1 , адміністративних правопорушень до суду надано не було.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Ст. 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із роз`ясненнями, викладених у п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» та у відповідності до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні чи інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, що мають функції фото- і кіно зйомка та іншим.

Відповідно до доктрини Європейського суду з прав людини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази отримані з його допомогою, будуть такими ж недопустимими та здобуті із суттєвими порушенням прав та свобод людини.

Про такі обставини ЄСПЛ неодноразово наголошував у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксера де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», Яременко проти України».

Відсутність таких доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність подій правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого її діяння з наступних підстав та закриття адміністративного провадження за ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), суд доходить висновку про відсутність достатніх, належних та допустимих доказів вважати, що саме ОСОБА_1 скоїв адміністративні правопорушення передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які б давали підстави вважати, що 06 липня 2024 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом та під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, тобто викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

За встановлених обставин, в матеріалах справи відсутні допустимі та достовірні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом відповідно до обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому недоведеним є факт, що він є суб`єктом відповідальності за вказане в протоколі правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122-4, 124 КУпАП, оскільки без підтвердження факту, що останній керував транспортним засобом, не утворюється склад правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищевикладеного, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9-11, 121, 221, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.В. Плавич