КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 33/824/4573/2024
Суддя І інстанції - Чайка О.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року суддя Київського апеляційного суду

Немировська О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за участі захисника ОСОБА_1 - адвоката Богуцького Івана Олександровича апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 серпня 2024 року про визнання ОСОБА_2 , яка народився: ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 серпня 2024 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закрито провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 12 квітня 2024 року о 19:15 у місті Києві на регульованому перехресті вулиць Данила Щербаківського та Естонській, керуючи автомобілем марки «Seat», державний номерний знак НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофору, не надала дорогу автомобілю марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, та здійснила з ним зіткнення, чим порушила вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, відтак, скоїла правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді місцевого суду про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження по справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова є такою, що не відповідає обставинам справи, прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до чч. 4-7 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення подається протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 року у справі «Осман проти Сполученого королівства» (Osman v. Тhe United Kingdom) та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, та добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На осіб, які беруть участь у справі, також покладається обов`язок не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі.

03 жовтня 2024 року ОСОБА_2 та її захисник - адвокат Капля А.С. в судове засідання не з`явилися, про дату та час були повідомлені належним чином. 01 жовтня 2024 року від адвоката Каплі А.С. надійшла заява про перенесення судового засідання, яке призначене на 03 жовтня 2024 року, у зв`язку із відрядженням захисника Мостовенко Д.В.

17 жовтня 2024 року ОСОБА_2 та її захисник - адвокат Капля А.С. в судове засідання не з`явилися, про дату та час були повідомлені належним чином, про причину неявки не повідомили, клопотань про відкладення справи не подали. Таким чином, поважних причин щодо неявки ОСОБА_2 та її захисника - адвоката Каплі А.С. в судове засідання не встановлено, а тому підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Богуцького І.О., дослідивши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 16.6 Правил дорожнього руху України, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв.

З матеріалів справи видно, що відносно ОСОБА_2 04 червня 2024 року о 10:00 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 812494, відповідно до якого вона 12 квітня 2024 року о 19:15 у місті Києві на регульованому перехресті вулиць Данила Щербаківського та Естонській, керуючи автомобілем марки «Seat», державний номерний знак НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофору, не надала дорогу автомобілю марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, та здійснила з ним зіткнення, чим порушила вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, відтак, скоїла правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2 про те, що на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, суддя необґрунтовано з`ясував питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, тобто перевірив фактичні обставини справи і прийняв відповідне рішення щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, є неспроможними з огляду на наступне.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не беручи до уваги терміни закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Положеннями ч. 2 ст. 38 КУпАП визначено, що якщо справа про адміністративні правопорушення до цього Кодексу чи інших законів, підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Зі змісту наведених норм вбачається, що закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності двох умов, а саме: вчинення адміністративного правопорушення та спливу строку, передбаченого ст. 38 цього Кодексу.

Закриття провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підлягає під ознаками адміністративного правопорушення, оскільки для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі у зв`язку зі спливом цього строку необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, статтею 38 КУпАП передбачені не строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, а строки накладення адміністративного стягнення.

Тому закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Відтак доводи апеляційної скарги про відсутність у суду правових підстав для встановлення вини особи є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності в її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі. Справа про адміністративне правопорушення може бути закрита у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення лише щодо особи, визнаної судом винуватою у його вчиненні.

Відсутність події і складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 чт. 1 ст. 247 КУпАП і закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП та у п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, є окремими підставами для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. В кожному конкретному випадку суд повинен спочатку вирішити питання про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і лише після цього вирішити питання про накладення адміністративного стягнення.

Судом першої інстанції було досліджено матеріали справи в повному обсязі та встановлено, що сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилання апелянта про те, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягала поверненню для дооформлення, а саме: для ознайомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з протоколом про адміністративне правопорушення, є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 812494 від 04 червня 2024 року, інспектором ВРОМ ДТП УПП у м. Києві ДПП капітаном поліції Шутем Д.В. було зазначено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не була присутня. На неодноразові виклики до УПП у м. Києві ДПП, що підтверджено долученими до протоколу матеріалами, остання не з`явилася, причини неявки не повідомила. Крім того, на адресу ОСОБА_2 було направлено лист про надання інформації від 10 червня 2024 року № 18988/41/11/5/02-2024, відповідно до якого було надіслано копію протоколу про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 за порушення вимог Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП. Також, було письмово роз`яснено права ОСОБА_2 та повідомлення про направлення матеріалів адміністративної справи до Шевченківського районного суду міста Києва для розгляду справи та прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

При розгляді даної справи суддя районного суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Висновок судді місцевого суду відповідає фактичним обставинам справи, та не спростовується доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 серпня 2024 року про визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Немировська О.В.