Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/3686/24

Номер провадження 3/511/2194/24

"23" жовтня 2024 р. Суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , працюючого зварювальником ТОВ «Вітмарк», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

23.09.2024 року о 18:30год. в с. Ново Красне Роздільнянського району Одеської області по вул.Набережна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Тойота Камрі, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, повторно протягом року (протокол ААД 470423 від 07.10.2023р.). Від огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер-6810» та ЦРЛ м.Роздільна водій відмовився, під відеозапис на нагрудну камеру №3 у присутності двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена ч.2 ст.130 КУпАП..

Поліцейським СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області складено адміністративний протокол відносно громадянина ОСОБА_1 за ч. 2 ст.130 КУпАП

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (пункт 69).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 580724 від 23.09.2024 року відповідно до якого 23.09.2024 року о 18:30год. в с. Ново Красне Роздільнянського району Одеської області по вул.Набережна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Тойота Камрі, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, повторно протягом року (протокол ААД 470423 від 07.10.2023р.). Від огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер-6810» та ЦРЛ м.Роздільна водій відмовився, під відеозапис на нагрудну камеру №3 у присутності двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та направленням до медичної установи від 23.09.2024;

- диском з відеозаписом з нагрудної боді-камери;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , з яких вбачається, що у їх присутності водієві ОСОБА_1 поліцейським було запропоновано пройти тест на стан виявлення алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору, проте останній відмовився від проходження такого огляду;

- довідкою начальника Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував;

- копією постанови Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.11.2023 р., відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Постанова набрала законної сили 28.11.2023 року;

Повно та всебічно розглянувши матеріали адміністративного протоколу, суддя дійшов наступного висновку.

Так ч. 2 ст. 130 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене особою повторно протягом року.

Порядок такого огляду та відмови від його проходження передбачено ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативно - правовими актами.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я

Пунктом 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Таким чином своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, згідно якого водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, наведеними доказами повністю доведена вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, яка встановлює відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вчинене особою повторне протягом року.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, ступінь вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлені.

Санкцією ч.2 ст.130 КУпАП передбачено стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого…

Згідно матеріалів, судом встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем Тойота Камрі, державний номерний знак НОМЕР_2 , проте в матеріалах справи відсутні які-небудь документи на підтвердження того, що такий транспортний засіб належить порушнику на прав власності.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для застосування додаткового стягнення, передбаченого санкцією закону про адміністративну відповідальність, у виді оплатного вилучення керованого транспортного засобу, суд вважає за доцільне зауважити таке.

В абзаці четвертому пункту 28 Постанови № 14 ВСУ роз`яснив, що оплатне вилучення транспортного засобу може бути і є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність частиною шостою статті 121, частинами другою та третьою статті 130 КпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Зважаючи на ту обставину, що надані суду матеріали не містять доказів належності ОСОБА_1 керованого ним автомобіля на праві власності, суд вважає, що правові підстави для застосування такого виду стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу відсутні.

З урахуванням викладеного, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 був позбавлений правом керування транспортними засобами строком на один рік, що підтверджується постановою Роздільнянського районного суду Одеської області №511/3162/23 від 17.11.2023, яка набрала законної сили 28.11.2023 року.

Стаття 317-1 КУпАП визначає, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

При цьому, диспозиція статті 30 КУпАП регламентує, що якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Стаття 37 КУпАП передбачає, що строк адміністративного арешту обчислюється добами, виправних робіт - місяцями або днями, позбавлення спеціального права - роками, місяцями або днями.

Отже на момент винесення цієї постанови, невідбута частина стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами для ОСОБА_1 складає: 0 роки 1 місяць 3 дня, які необхідно приєднати до стягнення за вчинення правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП.

Також, відповідно до вимог ст.40-1КУпАПУкраїни з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 605,60 грн., оскільки судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.24, 27, 33, 283, 284 КУпАП, суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі статей 30, 37 КУпАП до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднати невідбуту частину стягнення, призначеного постановою Роздільнянського районного суду Одеської області №511/3162/23 від 17.11.2023, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком 01 місяць 03 дня та загальний строк стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами для ОСОБА_1 визначити строком на 3 роки 01 місяць 03 дня.

Реквізити для сплати штрафу:

Отримувач: ГУК в Од.обл./м.Роздільна/21081300

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37607526

Номер рахунку (стандарт IBAN): UA0015001

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку МФО: 899998

Код класифікації доходів бюджету: 21081300

Роз`яснити, що згідно статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

На підставі частини другої статті 308 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , працюючого зварювальником ТОВ «Вітмарк», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень.

Реквізити для зарахування до державного бюджету судового збору:

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

рахунок отримувача: UА0026001

код класифікації доходів бюджету: 22030106

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: С. І. Гринчак

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Срок пред`явлення до виконання постанови 3 місяці.