Провадження № 3/127/7347/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2024 до суду надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, відбулося ведення податкового обліку з порушенням встановленого законом порядку, а саме: абзацу б) п. 200.4, п. 200.7, п.200.9 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями) в результаті чого завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника в банку за червень 2024 року на суму 227228 грн та занижено суму від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного на 227228 грн.

ОСОБА_1 проти інкримінованого правопорушення не заперечувала.

Адміністративна відповідальність наступає у разі порушення ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а саме у разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідальність за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП передбачена за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Підтвердженням наявності складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП, може бути лише постанова суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, що набрала законної сили.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП протягом року.

За Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Встановлені судом обставини, ставлять під сумнів достовірність даних, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та інших матеріалах справи, а тому вони не можуть бути прийняті до уваги як належні та допустимі докази.

Відповідно до вимог ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши повно та об`єктивно всі обставини справи в їх сукупності та надавши оцінку доказам, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що матеріалами справи про адміністративні правопорушення не підтверджуються обставини щодо вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 не додано таких доказів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 187, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 163-1 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Скаргу на постанову може бути подано до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя: