БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1231/24
Провадження № 3/730/598/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2024 р. м. Борзна

Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який народився в с. Оленівка Борзнянського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 30.08.2024 року о 14-00 год. в с. Оленівка по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував трактором «Т-40», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків, у зв`язку з чим своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Оскільки дії водія ОСОБА_1 носять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, справу направлено для розгляду до суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, категорично не визнав. Зазначив, що дійсно 30.08.2024 року він трактором прибирав територію, під двором росла амброзія та він її косив трактором. Сусід це побачив та попросив також допомогти йому з цією проблемою. Після закінчення роботи він заглушив трактор, поставив його подалі від дороги. Сусід запросив його до себе до хати, де вони вжили по 50 грамів горілки за закінчення роботи. У процесі спілкування він пішов до трактора, перевірити, чи все добре, бо він стояв трохи далі від домогосподарства. Підійшовши до трактора, він вирішив справити природні потреби. Саме в цей час до нього раптом підійшли працівники поліції ззаду, попросили надати документи на трактор. У нього їх з собою не було, оскільки такі були вдома. Він про це зазначив працівникам поліції, сказав, що може такі принести, але останні сказали, що не треба, та склали на нього постанову за те, що він був без документів. Потім поліція зупинила автобус та звідти привела двох свідків. Свідкам сказали, що він керував трактором у стані сп`яніння. При свідках він дійсно відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки вважав, що вимога поліції не є законною, бо трактором він керував тверезим, його заглушив, трактор був не заведений. Вже після роботи він вжив горілку та керувати трактором не збирався в цей день. Додатково зазначив, що за все життя не порушував ПДР, а тому перелякався працівників поліції та у протоколі написав все те, що вони йому продиктували, а саме те, що він визнає свою вину та від огляду відмовився. Вже зараз розуміє, що працівники поліції його обманули, але тоді не розумів, як правильно діяти, поліції довіряв. Акцентує увагу суду, що трактор на момент приїзду поліції вже не працював, був далеко від дороги, щоб він нікому не заважав.

Фактично, перед судом поставлено єдине питання: дослідити надані поліцією докази в частині підтвердження/спростування доводів ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наданих в суді пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення має бути чітко зазначено, які конкретно дії вчинила особа, чим допустила адміністративне правопорушення.

За змістом ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частина першої статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 1.10 ПДР України, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно абз. 4 п. 27 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду, роз`яснено, що для притягнення до відповідальності за статтею 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли водій почав рухатись.

У постанові від 20.02.2019 року Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду в рамках справи № 404/4467/16-а зазначено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для перевірки доводів ОСОБА_1 судом було викликано свідків, які зазначені у протоколі, а також працівника поліції, який складав протокол. Одночасно судом було витребувано копію постанови про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона їхала маршруткою. На трасі їх зупинила поліція. Вона та водій маршрутки погодилися бути свідками. Їх підвели до автівки поліції, де вже перебував ОСОБА_1 , якого вона до цих подій ніколи не бачила. Один з працівників поліції записав дані свідків та щось писав. У подальшому свідкам дали підписати пояснення, що вони й зробили. Додатково свідок пояснив, що дійсно вона бачила трактор, однак останній стояв далеко від дороги та не працював, був виключений. Коли поліція запросила свідків, то свідкам роз`яснили, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої та відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння, хоча свідку більше здалося, що водій був втомлений, аніж у стані сп`яніння. Особисто свідок не бачила, щоб ОСОБА_1 керував трактором. У письмових поясненнях свідка зазначено, що ОСОБА_1 при свідкові повідомив, що він дійсно керував трактором та відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, але це не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 такого не казав, а самі пояснення писав працівник поліції, а свідок їх лише підписав, не сперечаючись щодо написаного з працівником поліції.

Інший свідок у цій справі ОСОБА_3 до суду не з`явився. Судом викликався вказаний свідок за адресою, вказаною працівником поліції у протоколі, але кореспонденція суду повернулася без вручення з поміткою, що така особа відсутня за вказаною адресою.

До суду також не з`явився працівник поліції, який складав протокол, хоча останній належним чином повідомлявся про розгляд справи офіційним листом (отримано відділом поліції 09.10.2024 року), а також на офіційну електронну адресу відділу поліції.

Не надано суду й витребувану копію постанови про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відтворивши технічний запис у судовому засіданні, який долучено до протоколу, видно, що він розпочинається з того, що свідки стоять біля автівки поліції, поруч перебуває ОСОБА_1 . На запитання працівника поліції, чи дійсно він керував трактором, останній зазначив, що так, а на запитання, чи погоджується ОСОБА_1 пройти огляд, останній відмовляється, на вказаному відеозапис закінчується.

Обговорюючи вказаний запис, ОСОБА_1 суду пояснив, що він дійсно казав правду, відповідав на запитання працівника поліції відверто. Його спитали, чи він керував трактором, він відповів, що так, бо дійсно ним керував. Його спитали, чи вживав він спиртне, він чесно відповів, що так, а також не захотів проходити огляд. Проте, працівник поліції не питав, чи він керував у стані сп`яніння, бо спиртне він вже пив після роботи, а трактор був виключений, тобто, працівник поліції все перекрутив та неправильно доніс інформацію свідкам.

Враховуючи питання, яке поставлено перед судом у цій справі, суд констатує, що відеозапис дійсно не містить жодних даних про те, що ОСОБА_1 керує ТЗ.

Безсумнівно слід звернути увагу й на те, що сама процедура складання протоколу не відповідає відомчим нормативним актам, в тому числі в тому, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права. Як убачається з відеозапису, останньому взагалі не було запропоновано надати пояснення при свідках щодо виниклої ситуації.

Таким чином, судом встановлено під час судового розгляду, що матеріали справи не містять в собі належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на наявність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Таким чином, органом, яким складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не доведено факту виконання останнім функцій водія транспортного засобу, що є обов`язковою суб`єктною ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-36, ч.1 ст.130, 247, 251, 252, 283-285, 307-308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Ріхтер В.В.