Провадження №3/522/6473/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С., розглянувши матеріали, направлені з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду з Управління патрульної поліції в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до наданих суду адміністративних матеріалів, водій ОСОБА_1 19.07.2024 року о 18 годині 50 хвилин, в м. Одеса по вул. Середньофонтанська №69, керував транспортним засобом Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився на місці, за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510, №0435, проба позитивна і склала 2,56 проміле. Подія зафіксована на нагрудний портативний відеореєстратор №471472; №474234.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9(а) ПДР України.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №114608 від 19.07.2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП.

05.11.2024 року адвокат Тодоров А.І., що діє в інтересах ОСОБА_1 , надав до суду письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно якого останній просив справу провадженням закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який складений співробітником патрульної поліції в Одеській області, 19.07.2024 об 18.50 год. по вул. Середньофонтанській, 69 у м. Одесі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes Benz д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд зі згоди водія на визначення стану алкогольного сп`яніння проведено на місці у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 7510. За результатами якого проба показала позитивний результат на 2,5 проміле.

За поясненнями ОСОБА_1 - він не перебував за кермом автомобіля, а був лише пасажиром.

Між тим, обставини, зазначені в протоколі про адміністративне порушення не відповідають дійсності, не підтверджені належним та допустимими доказами, тому підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП відсутні.

19 липня 2024 року ОСОБА_1 в якості пасажира рухався в автомобілі Mersedes Benz д/н НОМЕР_1 по вул. Середньофонтанська у м. Одесі, яким керувала його знайома - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На перехресті вулиць Середньофонтаська - проспект Гагаріна, при зупинці на червоне світло світлофора, ОСОБА_3 відволіклась і зачепила переднім бампером попереду рухаючись автомобіль та спричинила незначні пошкодження заднього бамперу. Після цього вона одразу же зупинилася і вони обидва вийшли з машини для з`ясування причини та наслідків. З переднього автомобіля вийшла жінка, яка почала агресивно себе поводити і викликала поліцію, тому ОСОБА_3 злякалася і рознервувалася та пересіла на переднє сидіння пасажира, а ОСОБА_1 почав розбиратися що сталося.

Неподалік від місця події, на Середньофонтанській площі перебував екіпаж патрульної поліції до якого звернулася жінка - водійка переднього авто, яку ОСОБА_3 зачепила. Патрульні поліцейські викликали по рації іншу патрульну машину, яка прибула через деякий час та розпочали розбиратися.

Самі патрульні, які були на площі і здійснювали патрулювання не підходили і не оглядали ні місце події ні автотранспорті засоби.

До того часу як патрульна машина поліцейських прибула, ОСОБА_1 вже домовився з водієм автомашини, яку було пошкоджено і відразу компенсував її пошкодження. Після цього в присутності патрульних поліцейських які під`їхали за викликом, жінка відмовилася від заяви про спричинення її шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та поїхала з місця події.

Звертаю увагу, що на запитання поліцейського потерпілої про те, хто керував автомобілем, жінка не відповіла оскільки не бачила цього.

Після того, як питання з відшкодуванням ОСОБА_1 було вирішено і жінка поїхала, поліцейський зажадав документи на автомобіль, які були у мене так як ОСОБА_1 є власником. Разом з технічним свідоцтвом на автомобіль ОСОБА_1 подав поліцейському і своє водійське свідоцтво.

Тоді поліцейський сказав що від ОСОБА_1 тхне алкоголем і він перебуває в алкогольному стані тому це порушенням правил дорожнього руху і підставою для складання відповідного проколу.

ОСОБА_1 одразу же пояснив, що він не керував автомобілем, а за кермом перебувала ОСОБА_3 , яка в той момент переставила автомобіль за вказівкою поліцейського за для звільнення проїжджої частини та не перешкоджання руху автотранспорту.

Незважаючи на пояснення ОСОБА_1 поліцейський все ж таки наполягав на медичний огляд ОСОБА_1 за допомогою алкотестера Драгер, на що він погодився і заявив, що їх дії не законні і ОСОБА_1 буде скаржитися на них.

Після того як ОСОБА_1 пройшов тест на алкоголь, поліцейське почали оформлювати протокол про адміністративне правопорушення стосовно останнього як водія автомобіля. В поясненнях в протоколі ОСОБА_1 написав що він не керував автомобілем, а рухався на пасажирському сидінні.

Також, ОСОБА_3 написала власноруч пояснення про те, що саме вона керувала автомобілем.

Інших свідків поліцейські не встановили і навіть не намагалися встановити.

Крім того, під час складання протоколу у поліцейських постало питання що ніхто не бачив мене за кермом, тоді один з поліцейських наказав іншому щоби той написав рапорт про те що нібито бачив що ОСОБА_1 був за кермом.

Звертаю увагу, що від місця сталася наша події до місця де перебував поліцейський патруль, достатньо далеко і фізично не можливо побачити хто перебуває за кермом автомобіля, який рухався або стояв на світлофорі.

Усі події зафіксовано на відео реєстратор патрульної поліції, яке долучено до матеріалів справи.

На відео чітко видно, що поліцейські під`їхали коли ОСОБА_1 перебував поза автомобіля на проїжджої частині і спілкувався з жінкою водієм.

Також, на відео вбачаються пояснення ОСОБА_1 про те, що не він керував автомобілем і ОСОБА_3 надає також пояснення про те, що вона керувала автомобілем.

Крім того, на відео чітко видно, як поліцейський дає доручення про складання рапорту про те, що нібито ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля на момент зіткнення.

25.11.2024 року ОСОБА_1 та адвокат Тодоров А.І. в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно,коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності,передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

За змістом ст.245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи,вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа)встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, атак само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.9(а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Доводи ОСОБА_1 , що він 19.07.2024 року о 18 годині 50 хвилин, в м. Одеса по вул. Середньофонтанська №69, не керував транспортним засобом Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_1 , суддею не приймаються до уваги, так як з дослідження та аналізу відеодоказів, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що подія стосовно водія ОСОБА_1 фіксувалася з моменту приїзду співробітників поліції на місця ДТП, останній до приїзду співробітників поліції врегулював питання з потерпілою щодо дорожньо-транспортної пригоди та будучі в стані алкогольного сп`яніння, обрав для себе спосіб захисту, що не він керував транспортним засобом, а ОСОБА_3 , хоча, за приїздом поліції на виклик, ОСОБА_3 знаходилась на пасажирському місці автомобіля Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 , при спілкуванні з співробітниками поліції, чітко знав, як себе поводити в подібній ситуації, так як у поліцейських відсутні відеодокази його знаходження за кермом автомобіля Mercedes-Benz, але останній не врахував, що його присутність за кермом була засвідчена поліцейським патрульної поліції до якого звернулася особа, що постраждала в результаті ДТП та який викликав екіпаж поліції, що склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, в матеріалах справи міститься рапорт інспектора взводу УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції Стукаленка Олександра, згідно якого вбачається, що 19.07.2024 року о 18 годині 50 хвилин, в м. Одеса по вул. Середньофонтанська №69, саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_1 .

Також, в матеріалах справи міститься пояснення ОСОБА_3 , згідно яких остання зазначила, що 19.07.2024 року на протязі дня вона керувала транспортним засобом Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_1 , о 19.30 була зупинена патрульним поліцейським, який захотів задути на драгер алкогольного сп`яніння її пасажира, на час зупинення ОСОБА_3 керувала транспортним засобом. Пасажир ОСОБА_1 ніякого відношення до керування автомобілем не мав.

Суддя, дослідивши такі письмові пояснення, ставить такі пояснення під сумнів та при розгляді справи про адміністративне правопорушення не приймає їх до уваги, так як викладене в поясненнях не відповідає дійсності, що було зафіксовано на портативних відеореєстраторах поліцейських.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

На підставі викладеного, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в повному обсязі доведена.

В діях ОСОБА_1 встановлена наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_1 , в сані алкогольного сп`яніння.

Суддя критично відноситься до пояснень ОСОБА_4 щодо його невинуватості в прошенні ч.1 ст.130 КУпАП та закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, так як з його пояснень вбачається, що ОСОБА_1 намагається уникнути адміністративного стягнення, хоча вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи та підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №114608 від 19.07.2024 року; результатом алкотесту від 19.08.2024 року за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510, №0435 стосовно ОСОБА_4 , результат тесту 2.56 ‰; рапортом поліцейського від 19.07.2024 року; відеозаписом з місця події та іншими матеріалами справи.

Таким чином, з наведеного вбачається, що ОСОБА_1 19.07.2024 року о 18 годині 50 хвилин, в м. Одеса по вул. Середньофонтанська №69, керував транспортним засобом Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.п.2.9(а) ДР України.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься копія посвідчення серії НОМЕР_2 від 31.03.2024 року, згідно якого вбачається, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, в зв`язку з чим останній, на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільняється від сплати судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 9, 24, 33, 34, 35, 38, 130, 221, 283, 284, 285 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя Л.С. Єршова