Справа № 583/5112/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Н.Г., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установила:

09.10.2024 до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 142118 від 03.10.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 03.10.2024 о 17.10 год. по вул. Незалежності, 4, в. м. Охтирка Сумської області, керуючи автомобілем марки «CHERY TIGGO 7 PRO», державний номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнилася в безпечності маневру, в результаті чого скоїла зіткнення з автомобілем марки «AUDI», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, чим порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху.Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а їх власники понесли матеріальних збитків. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що під час вищевказаної події вона не допускала порушень вимоги Правил дорожнього руху, а дорожньо-транспортна подія сталася саме з вини потерпілого ОСОБА_2 , який не належно відреагував на зміну дорожньої обстановки.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив обставини, викладенні особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення учасників справи, доходжу наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

В ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Диспозиція ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає настання відповідальності за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За приписами п. 1 ч. 4 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.

Згідно вимог п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

В п. 10.1 ПДР України зазначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, однак жодних належних доказів, визначених ст. 251 КУпАП, на підтвердження вчинення нею інкримінованого адміністративного правопорушення за вказаних в протоколі обставин, не надано. Натомість, в судовому засідання ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 надав пояснення, згідно яких дорожньо-транспортна подія була спровокована саме останнім.

Таким чином, під час розгляду справи не здобуто доказів порушення ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР України, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому в її діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не може буди єдиним доказом вчинення правопорушення.

Положеннями ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена ст. 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно вимог п. 1 ч. 1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши та оцінивши всі докази в їх сукупності, вирішуючи справу в межах складеного протоколу у відповідності до положень ст.ст. 254, 279 КУпАП приходжу до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу і події правопорушення.

Керуючись ст.ст. 124, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко