Провадження №: 3/755/6378/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" жовтня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 18.09.2024 року о 23 год. 29 хв. в м. Києві по пр-ту Броварському, 25, керуючи автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, у результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме на дорожній бордюр і у подальшому на газон, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, а також пошкодив траву на газоні та дорожній бордюр, чим завдав матеріальних збитків, травмованих немає.

Окрім того, ОСОБА_1 18.09.2024 року о 23 год. 29 хв. в м. Києві по пр-ту Броварському, 25, керував транспортним засобом «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_2 , та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, вживав алкогольні напої, а саме коньяк, чим порушив п. 2.10 «є» ПДР України. У водія ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.10 «є», 2.5, 2.1, 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що під час руху по проїжджій частині в його транспортного засобу було пошкоджено колесо, внаслідок чого він заїхав на зелену зону, а саме газон. Зазначив, що після цього він побачив час на годиннику та зрозумів, що не усуне вказані наслідки до початку комендантської години та прийняв рішення ночувати на зазначеному місці всередині транспортного засобу, проте до нього під`їхала поліція та почала складати протокол за ст. 124 КУпАП. Під час процедури складення адміністративних матеріалів працівники правоохоронного органу в нього запитали чи він вживав алкогольні напої. У зв`язку із тим, що він перехвилювався та не був юридично обізнаним, відповів, що вживав алкогольні напої після зупинки транспортного засобу, проте насправді не вживав. На запитання захисника зазначив, що працівники правоохоронного не роз`яснювали йому положення ст. 63 Конституції України. Вказав, що у автомобіля не було ніяких пошкоджень, окрім пробитого колеса. На уточнююче запитання суду пояснив, що не змінив колесо, оскільки на вказаному зеленому насадженні ввімкнувся автополив газону, внаслідок чого він не міг вийти з автомобіля. Зазначив, що працівників патрульної поліції викликала муніципальна охорона.

Захисник - адвокат Гармаш С.Ю. в судовому засіданні подав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та вказав, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б доводили вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень. Останньому не було роз`яснено положення ст. 63 КУ, матеріали справи не містять доказів завдання матеріальної шкоди, а також вживання останнім алкогольних напоїв після ДТП. У протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП хоч і зазначено, що особа відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння, проте зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, котрі на думку працівників поліції були у ОСОБА_3 , враховуючи зазначене просив визнати протокол про притягнення до адміністративної відповідальності недопустимим доказом та закрити провадження у справі.

Суд, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, доводи захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Приписами ч. 4 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.130, ст. 124 КУпАП повністю доведена доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, рапортом працівника правоохоронного органу, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3080061, карткою на особу, реєстраційною карткою на транспортний засіб, відеозаписами з портативних нагрудних відеореєстраторів працівників правоохоронного органу №№ 472998, 472343.

Проаналізувавши доводи сторони захисту, суд вважає їх неспроможними, з огляду на те, що судом під час перегляду відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів встановлено, що ОСОБА_1 підтвердив про розпивання алкогольних напоїв після ДТП, а саме кави зі вмістом коньяку, окрім того останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», а також у лікаря-нарколога, що також узгоджується з доказами, доданими до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Окрім того, з вказаних відеозаписів чітко прослідковується знаходження автомобіля на зеленому насадженні, а саме газоні. Доводи захисту про відсутність матеріальних збитків у автомобіля та газону спростовуються як відомостями, зазначеними у схемі ДТП, так і доводами ОСОБА_1 . При цьому дійсним є наявність пошкоджень як зеленого насадження, на якому знаходився транспортний засіб останнього, так і бордюру, з яким відбулося зіткнення.

При цьому суд не вбачає підстав для визнання доказів недопустимими, а доводи ОСОБА_1 про юридичну необізнаність не можуть звільняти останнього від юридичної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення.

Разом з тим, суд зазначає, що окремі недоліки оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015.

Судом встановлено, що протоколи складено працівниками правоохоронного органу у межах їх компетенції та з їх змісту можна чітко встановити зміст цього протоколу (зокрема, порушення законодавства, за яке особа притягається до відповідальності).

Недоліки оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не можуть бути самостійною підставою для визнання їх неналежними доказами, за умови, якщо особою вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді справи перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Разом з тим, пункт 1статті 247 КУпАП вказує на те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Таким чином, пояснення ОСОБА_1 суд оцінює критично, адже вони є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи та є такими, що свідчать про те, що ОСОБА_1 бажає уникнути відповідальності за скоєні адміністративні правопорушення.

Що стосується інших посилань стосовно заперечень на протокол, то вони носять загальний порядок та є суб`єктивними, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент, викладений в запереченнях на протокол.

При цьому суд керується висновком ЄСПЛ, зробленим ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, де в п. 58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, (…) показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються (…) свідками.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Суспільна небезпека вчинених ОСОБА_1 правопорушень, на думку суду полягає у піддані ризику небезпеки життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.

В свою чергу, при прийнятті остаточного судового рішення, суддею враховуються положення ст. 23 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 , в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин та відношення до скоєного, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, строком на три роки.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 33, 36, 40-1, 124, 130, 251, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього:

- за ч. 4 ст. 130 КУпАП - адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу;

- за ст. 124 КУпАП - адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Реквізити для сплати штрафу, назва платежу: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; номер рахунку UA0026001; отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/21081300, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу: код платника; ПІБ адмінштраф.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 605 грн. 60 коп. в дохід держави.

Реквізити для сплати судового збору назва платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави; № рахунку: UA0026005; Назва одержувача коштів: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Дніпров.р-н/22030101; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: