ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 Справа №607/24919/24 Провадження №3/607/10222/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Мостецька А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшли матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 170981 та серії ЕПР1 № 171003 від 11.11.2024 вбачається, що 11.11.2024 о 09 год 00 хв в м. Тернополі, по вул. Замонастирська, 13, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Forza», номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, рухаючись по другорядній дорозі, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Замонастирська, не надав переваги в русі автомобілю «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.3(б), 12.1, 16.11 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судове засідання призначене на 10.12.2024 ОСОБА_1 не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. Разом з тим у попередньому судовому засіданні 26.11.2024 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП визнав, однак за ст. 122-4 КУпАП не визнав та просив закрити провадження у справі, оскільки він здійснив з`їзд з місця дорожньо-транспортної пригоди тільки через те, що на вказаній ділянці дороги їхала машина швидкої медичної допомоги і він надавав змогу їй проїхати. Також зазначив, що на даний час шкода потерпілому відшкодована повністю, претензій до нього, як до винуватця дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 не має.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена належними та допустимими доказами, які досліджені у судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 170981 від 11.11.2024, де викладені обставини вчинення ним адміністративного правопорушення; оглянутим відеозаписом; схемою місця ДТП, яка сталася 11.11.2024 о 09 год 00 хв на АДРЕСА_2 , із прив`язкою до краю проїзної частини на краю будинку № 13; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 11.11.2024; даними, які містяться в протоколі огляду транспортного засобу «ЗАЗ Forza», номерний знак НОМЕР_1 ; довідкою УПП в Тернопільській області ДПП від 12.11.2024 про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому, його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні стягнення, суд, враховує санкцію статті, характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, чи пом`якшують відповідальність, а тому, суд дійшов висновку, що до порушника слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності і це буде необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є ветераном війни - учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії УБД від 04.02.2016, вважаю, що слід на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнити його від сплати судового збору.

Разом з тим, при встановленні в діях водія ОСОБА_1 наявності вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП слід враховувати, що об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Відтак, враховуючи пояснення ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні, суд вважає, що факт умисного залишення ОСОБА_1 місця події не знайшов свого підтвердження, натомість останній не приховує факту вчинення дорожньо-транспортної пригоди та визнає свою вину в тому, що не надав переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. Таким чином, даний факт свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 прямого умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, а відтак в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки факт навмисного залишення ОСОБА_1 місця дорожньо-транспортної пригоди з умислом уникнути відповідальності та покарання за вчинене адміністративне правопорушення не знайшов свого підтвердження в суді, враховуючи обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, характер пошкоджень, які є незначними та те, що його дії не були спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, суд дійшов висновку, що провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1,122-4, 124, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок), який стягнути в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяА. А. Мостецька