Єдиний унікальний номер 448/1511/24
Провадження № 3/448/883/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2024 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., при секретарі судового засідання Тхір О.Т., розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, директора «Агробуд» Мостиська, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ст.124 КУпАП,

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілий ОСОБА_2 ,

права передбачені ст.ст.268, 269 КУпАП, ст.ст.10, 63 Конституції України особам роз`яснено,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, встановлених під час розгляду справи.

ОСОБА_1 , 18.08.2024р. о 12:05 год. в с.Золотковичі, вул.Миру, 27, Яворівського району Львівської області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Opel Zafira», реєстр.номер НОМЕР_2 , проїжджаючи біля автомобіля марки «Peugeot 5008», реєстр.номер НОМЕР_3 , котрий рухався в зустрічному напрямку, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення із вищевказаним транспортним засобом. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.3 ПДР України.

ІІ. Позиція учасників справи, свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні заперечив обставини, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Пояснив, що 18.08.2024 року в обідній час підвозив внучку на автобусну зупинку с.Золотковичі. При проїзді ділянки дороги перед вказаним населеним пунктом, на дорожньому мості розминувся з іншим транспортним засобом автомобілем марки «Peugeot». Згодом, коли вже доїхав до автобусної зупинки с.Золотковичі, його наздогнав водій автомобіля «Peugeot», з яким розминався на мості і водій такого автомобіля повідомив його, що він зачепив його транспортний засіб дзеркалом, завдавши механічні пошкодження автомобілеві. Зазначив, що він не міг зачепити дзеркалом вказаний транспортний засіб, оскільки боковий інтервал при роз`їзді автомобілів був досить значний та вказані пошкодження могли виникнути від вилетівшого з-під колеса каменя. Щодо схеми місця ДТП, то підписав таку не ознайомившись із нею. Не вважає себе винним, однак якщо суд, визнає винним, то згідний понести призначене судом покарання.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив наступне. 18.08.2024 року близько 12:05 год. прямував на автомобілі марки «Peugeot» до родичів в напрямку с.Боляновичі. В салоні автомобіля перебувала його дружина ОСОБА_3 , а також ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Прямуючи відрізком дороги, що з с.Золотковичі, на автомобільному мості, при роз`їзді із зустрічним транспортним засобом - автомобілем марки «Opel Zafira», він призупинив своє авто і в той час відчув сильний боковий удар. Водій вказаного транспортного засобу продовжив рух, незважаючи на те, що зачепив його транспортний засіб. Він розвернув керований ним транспортний засіб та почав наздоганяти водія автомобіля «Opel Zafira». Наздогнав він такого на автобусній зупинці у с.Золотковичі. Дзеркало вказаного автомобіля було складене та містило подряпину. Він звернув увагу водію ОСОБА_6 на вказане, після чого останній вирівняв складене дзеркало та почав витирати подряпину. Оскільки вину свою у ДТП водій автомобіля «Opel Zafira» категорично заперечував, ним в подальшому викликано працівників поліції, котрі відібрали пояснення від водіїв та свідків, склали відповідні матеріали з участю двох водіїв, надали такі на ознайомлення і підпис.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що 18.08.2024 року в обідній час їхав разом з ОСОБА_2 , його та своєю дружиною до родичів в напрямку с.Боляновичі. Він сидів на передньому пасажирському сидінні, а їхні дружини на задньому пасажирському сидінні. При проїзді ділянки дороги, що в с.Золотковичі, на дорожньому мості автомобіль, яким керував ОСОБА_2 розминувся з іншим транспортним засобом автомобілем марки «Opel Zafira», червоного кольору, котрий рухався назустріч із значною швидкістю. При роз`їзді транспортних засобів вони почули сильний звук зіткнення. Водій ОСОБА_2 зупинився, і побачив пошкодження на транспортному засобі (дзеркалі). Надалі такий розвернув автомобіль почав наздоганяти транспортний засіб, який ймовірно зачепив транспортний засіб, в якому вони перебували. Наздогнали вони транспортний марки «Opel Zafira» на автобусній зупинці с.Золотковичі. Коли під`їжджали до даного авто, то він звернув увагу, як водій автомобіля «Opel Zafira» витирав дзеркало та відгинав таке, оскільки воно було складене. Надалі ОСОБА_2 викликав працівників поліції, оскільки водій автомобіля «Opel Zafira» категорично заперечував свою вину у вчиненому.

Аналогічними поясненнями свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_3 , пасажирів автомобіля Peugeot 5008», котрі підтвердили наведені свідком ОСОБА_4 обставини дорожньо-транспортної пригоди, котра мала місце 18.08.2024 року о 12:05 год. у с.Золотковичі, Яворівського району Львівської області, за участю автомобіля марки «Opel Zafira», реєстр.номер НОМЕР_2 та автомобіля марки «Peugeot 5008», реєстр.номер НОМЕР_3 .

Поліцейський ОСОБА_7 , який складав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №751282 від 18.08.2024 року, в судове засідання не з`явився, однак на попередньому судовому засіданні - 26.09.2024 року, пояснив, що в зазначених даних протоколу про адміністративне правопорушення час він з іншим поліцейським ОСОБА_8 службовим автомобілем прибули на місце події в с.Золотковичі Яворівського району Львівської області, де на автобусній зупинці вказаного населеного пункту стояли два транспортні засоби автомобілі «Opel Zafira» та «Peugeot». При спілкуванні з водієм транспортного засобу автомобіля «Peugeot», той вказав, що водій автомобіля «Opel Zafira», як згодом стало відомо ОСОБА_1 , при зустрічному роз`їзді зачепив боковим дзеркалом його транспортний засіб, завдавши такому механічні пошкодження. В подальшому вони (поліцейські) здійснили заміри на місця ДТП, опитали свідків, склали схему, ознайомили з такою учасників події. Ті в свою чергу жодних заперечень чи зауважень до вказаної схеми дорожньо-транспортної пригоди не мали. Після відібрання пояснень в свідків ДТП, відносно громадянина ОСОБА_1 , як винуватця ДТП, було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Поліцейський ОСОБА_9 , який перебував в екіпажі із поліцейським ОСОБА_7 , що прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди, котра мала місце 18.08.2024 року о 12:05 год. в с.Золотковичі Яворівського району Львівської області в судовому засіданні пояснив, що вказаного дня вони прибули на виклик 102 у с.Золотковичі. На автобусній зупинці перебувало 2 автомобілі червоний «Peugeot» і чорний «Opel Zafira». У обидвох автомобілів були механічні пошкодження бокових дзеркал. На запитання очевидців, хто з водіїв винен у ДТП, то свідки, які були присутні на місці події однозначно ствердили, що винуватцем ДТП був водій автомобіля «Opel Zafira», котрий при проїзді автомобільного моста у вказаному населеному пункті, здійснив бокове зіткнення дзеркалом з іншим транспортним засобом. Надалі водіям вказаних автомобілів, як учасникам ДТП було запропоновано оформити Європротокол для відшкодування шкоди, однак оскільки винуватець ДТП вину не визнавав, а тому було складено протокол про адміністративне правопорушення на такого. Щодо схеми ДТП, то учасники такої не висловлювали жодних зауважень з приводу такої, про що під такою схемою проставили свої підписи.

ІІІ. Оцінка суду щодо фактичних обставин справи та джерела права застосовані судом:

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , свідків, вивчивши та дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені статтею1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Із врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Об`єктами правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Згідно диспозиції статті 124 КУпАП для того, щоб порушення вважалося завершеним (доведеним до кінця і таким, що підлягає оформленню і покаранню) потрібні факти особа водій повинна експлуатувати автомобіль (керувати автомобілем, їхати, залишити в стані, через який в подальшому буде порушено правила дорожнього руху) і заподіяння або спричинення збитку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до загальних положень ПДР, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою слід керуватися стандартом доведення, що передбачає: ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Суд, розглядаючи дану справу, не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення, тобто версії осіб, які складали протокол про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

У відповідності до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку.

Як зазначено у статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів, в силу вимог частини 2 статті 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд зауважує, що в рамках даного провадження суд перевіряє: чи мала місце дорожньо-транспортна подія, чи порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності правила дорожнього руху, та чи є причинно-наслідковий зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та дорожньо-транспортною подією.

При виявленні причинного зв`язку необхідно враховувати як дії (бездіяльність) особи, яка керує транспортним засобом, так і неналежне (у тому числі невинне) поводження інших учасників руху (тобто й пішохода), що також може виключити відповідальність водія. Крім того, при вирішенні питання про причинний зв`язок ураховується наявність у водія технічної можливості уникнути шкідливого наслідку. Якщо такої можливості не було і встановлено, що аварійну ситуацію викликано не ним, то відповідальність водія виключається. У випадку, коли вказану ситуацію було створено самим водієм-порушником, відсутність технічної можливості уникнути шкідливих наслідків юридичного значення не має.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №751282 від 18.08.2024 року, вказаного дня об 15 год. 05 хв. ОСОБА_1 в с.Золотковичі, вул.Миру, 27, Яворівського району Львівської області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Opel Zafira», реєстр.номер НОМЕР_2 , проїжджаючи біля автомобіля марки «Peugeot 5008», реєстр.номер НОМЕР_3 , котрий рухався в зустрічному напрямку, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення із вищевказаним транспортним засобом.

Відповідно до змісту вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, який є предметом дослідження під час даного судового розгляду, посадовою особою, якою порушено провадження у справі про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_1 ставиться порушення ним п.13.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Згідно п.13.3 «б» ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Суд вважає, що виявлені факти і зафіксовані в протоколі серії ААД №751282 від 18.08.2024 року відображають об`єкт суспільних відносин в сфері правопорушень на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, оскільки об`єктивна сторона таких правопорушень полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, і об`єктивна сторона такого діяння полягає виключно в активних діях в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху.

Місце й факти, зазначені у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи.

Дії працівника поліції в частині правомірності та підставності складання вказаного протоколу про адміністративне правопорушення порушник ОСОБА_1 не оскаржував в передбаченому законом поряду.

Окрім іншого, у вищевказаному протоколі зазначено про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, положень ст.268 КУпАП.

Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений.

Відсутність в матеріалах справи наданих ОСОБА_1 доказів оскарження дій працівників поліції вказує на погодження останнього зі складеними відносно нього протоколом про правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП.

Покликання ОСОБА_1 про невинуватість його у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП зазначеного адміністративного правопорушення, є необґрунтованим, зважаючи на наступне.

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, винуватість останнього доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 18.08.2024 року серії ААД №751282, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 вказаного дня о 12:05 год. в с.Золотковичі, вул.Миру, 27, Яворівського району Львівської області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Opel Zafira», реєстр.номер НОМЕР_2 , проїжджаючи біля автомобіля марки «Peugeot 5008», реєстр.номер НОМЕР_3 , котрий рухався в зустрічному напрямку, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення із вищевказаним транспортним засобом. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

- схемою дорожньо-транспортної пригоди складеної 18.08.2024 року уповноваженою особою з якої вбачається, що в с.Золотковичі, вул.Миру, 27 Яворівського району транспортний засіб - автомобіль марки «Opel Zafira», реєстр.номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 здійснив зіткнення з іншими транспортними засобами автомобілем марки «Peugeot 5008», реєстр.номер НОМЕР_3 , яке зафіксоване на схемі та зазначено про пошкодження вказаних транспортних засобів. Схема дорожньо-транспортної пригоди підписана учасниками дорожньо-трангспорної пригоди без жодних зауважень;

- письмовими поясненнями потерпілої особи - ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 18.08.2024 року о 12:05 год. у с.Золотковичі, на автомобільному мості, при роз`їзді із зустрічним транспортним засобом - автомобілем марки «Opel Zafira», такий здійснив зіткнення боковим дзеркалом з його транспортним засобом, завдавши при цьому механічні пошкодження;

- аналогічними показами ОСОБА_2 в судовому засіданні;

- показаннями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , які аналогічно як і потерпілий підтвердили те, що винуватцем ДТП був водій транспортного засобу автомобіля марки «Opel Zafira», реєстр.номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 .

Сумнівів у зацікавленості чи упередженості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 немає, пояснення отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами.

При цьому відсутні відомості про те, що з певних причин вони надавали працівнику поліції неправдиві пояснення, або що такі ними засвідчено під примусом.

Вищенаведені пояснення як потерпілої особи, так і свідків суд визнає достовірними доказами і такими, що повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи іншими доказами.

Слід зазначити, що в судовому засіданні 17.10.2024 року ОСОБА_1 підтвердив пояснення свідка ОСОБА_4 про те, що дійсно на зупинці в с.Золотковичі він протирав водійське дзеркало на своєму автомобілі.

Суд приходить до переконання, що саме ОСОБА_1 причетний до адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, виходячи з вимог п.1 ст.8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.1974 року.

Досліджені докази є послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виникнення дорожньо-транспортної пригоди є прямим наслідком допущення водієм ОСОБА_1 порушення п.13.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Щодо не визнання вини ОСОБА_1 , то суд ставить під сумнів покази такого, надавши їм критичну оцінку, оскільки така версія подій спростовується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, що наведені вище та свідчить про намагання винної особи уникнути відповідальність за вчинене правопорушення.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 , складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

ЄСПЛ зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, провадження у таких справах є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» від 21.02.1984 року (пп. 52-54), «Лауко проти Словаччини» від 02.09.1998 року (пп. 56-59), ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» від 17.11.2009 року).

Відповідно до п.21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У рішенні «Шмауцер проти Австрії» від 23.10.1995 року ЄСПЛ зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

ІV. Накладення адміністративного стягнення.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статтей 34 і 35 КУпАП, - судом не встановлено.

Суддя виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, котрий 20.09.2021р. притягувався судом за ст.124 КУпАП, ступінь його вини, майновий стан (пнсіонер), відсутність обстави, що обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до водія ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права кернування транспортними засобами, в межах мінімального строку, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

Визначений вид покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

V. Судові витрати.

Згідно вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, то вважаю за необхідне стягнути з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (3028 грн. х 0,2) 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 283-285, 268 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк - 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення через Мостиський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя підпис Ю.В.Кічак