Справа №461/9395/24
Провадження №3/461/3423/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року, суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , директора ТОВ «Унія» (), 03.05.1973 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.163-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , директор ТОВ «Унія» (), порушила порядок ведення податкового та бухгалтерського обліку, встановлений ПКУ, а саме встановлено порушення ТОВ «Унія» () п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, Податкового кодексу України - підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 30597 грн., в т.ч. за 2021 рік на суму 23307 грн., 2023 рік на суму 7290 грн., за що передбачена відповідальність ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 надіслала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Вказує, що вину визнає, щиро розкаюється.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст.163-1 КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГУ ЛВ №010719 від 18.11.2024 року, актом від 18.11.2024 №48987/13-01-07-11/30337501, поясненнями.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, доведена повністю.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,6 грн.

Керуючись ст.ст.163-1, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.163-1 КУпАП та накласти стягнення 85 грн штрафу в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 605,6 грн судового збору.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя В.Є.Радченко