Справа № 724/2862/24
Провадження № 3/724/1423/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року м. Хотин

Суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Ковальчук Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України Західного регіонального управління НОМЕР_1 прикордонний загін щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №139222 від 11 серпня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 11 серпня 2024 року о 08:35 годині був виявлений прикордонним нарядом «Контрольний пост» на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на території Хотинської ОТГ Дністровського району Чернівецької області, на околиці населеного пункту Атаки, на напрямку н.п.Мамалига-н.п.Корнешти (Румунія), на відстані 23 км від лінії державного кордону України за спробу незаконного перетину державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст.9,12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи не з`явився, однак його захисник - адвокат Романюк Є.А. надіслав на адресу суду заяву про про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та його відсутності, крім того, подав до суду заперечення на протокол, згідно якого просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутності події та складу адміністративного правопорушення та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 4210,00 гривень (а.с.22-25).

Заперечення обгрунтовує тим, що в порушення ст. 251 КУпАП до матеріалів справи не надано достатньо доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та його винуватості. Окрім того, протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, не конкретизовано дії, в яких полягало адміністративне правопорушення, опис правопорушення. Жодним наказом Чернівецької ОВА не було відомостей щодо визнання н.п. Атаки таким, що потребує дозвіл на перебування прикордонній зоні, в протоколі жодним чином не зазначено, якими саме діями правопорушника виразилась незаконна спроба перетину державного кордону і в чому конкретно вона полягала. Не було надано жодного доказу, що міг би свідчити про намір вчинити дане адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 мав при собі всі відповідні документи в паперовому вигляді включаючи тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та аналогічні в системі ДІЯ, де міститься довідка переселенця - тобто є два джерела підтвердження достовірності. Жодного дозволу на в`їзд чи перебування по маршруту Кам`янець-Подільський Івано-Франківськ не потрібно. Це підтверджується аудіофайлами розмови та скріншотами відповідно на гарячу лінію Державної прикордонної служби 1568 та безпосередньо до ІНФОРМАЦІЯ_4 . (копії скріншотів додаються). Зазначає, що згідно наказу № 22/7 від 22.07.2024 Директора ТРК « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (телеканали « ІНФОРМАЦІЯ_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_7 », «6 соток», «Фауна», « ІНФОРМАЦІЯ_8 » та «Фронт») оператору ОСОБА_1 було надано відпустку згідно його заяви з 01 по 14 серпня 2024 року. З 08 серпня 2024 року по 12 серпня 2024 року він вирішив відвідати низку міст західної України.11 серпня 2024 року, користуючись послугами міжміських перевезень (перевізник ФОП ОСОБА_2 ) здійснював переміщення з ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) до Івано-Франківська (Залізничний вокзал Івано-Франківськ). На околиці АДРЕСА_2 цей автобус був зупинений прикордонним нарядом «Контрольний пост», на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в 23 км від державного кордону, в цей час він знаходився в автобусі та не покидав його. При перевірці у нього документів, інспектор прикордонної служби 1 категорії, відділення моніторингу обстановки ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 », штаб сержант ОСОБА_5 наказав покинути автобус та прослідувати за ним мотивуючи це тим, що в цього немає дозволу на перебування в прикордонній зоні, прослідуючи за інспектором прикордонної служби у невстановленому приміщені разом з іншим невідомим працівником прикордонної служби почали вчиняти тиск на нього, змушуючи його зізнатись в спробі незаконного перетину кордону та підписати протокол про адміністративне правопорушення та обіцяючи, що це формальність і нічого йому не буде» та «після того як підпишеш тебе посадять на наступний автобус». Не витримуючи тиску та повіривши обіцянкам, ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення. По сплину більше 6 годин, коли інспектора прикордонної служби змінили інші на «Контрольному посту» в н.п. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 дізнався, що ніхто його не посадить на транспорт і йому довелось самостійно йти пішки до м. Хотин аби там вже сісти на якийсь транспорт.

Беручи до уваги заперечення захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП - суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В силу ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Із суб`єктивної сторони таке правопорушення може бути вчинене лише із прямим умислом.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про Державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Частиною 12 вказаного Закону встановлено, що пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 інспектором прикордонної служби в порушення вимог ст.255 КУпАП не було зібрано жодних доказів того, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ст.204-1 ч.1 КУпАП, оскільки з протоколу не вбачається того, які безпосередні дії він вчинив з метою здійснення спроби перетину кордону, оскільки лише сам факт перебування на відстані 23 кілометрів від лінії Державного кордону України не може свідчити про такий намір.

ОСОБА_1 в письмових поясненнях від 11.08.2024 року пояснив, що він прямував з метою роботи (а.с.5).

Із рапорту інспектора прикордонної служби ОСОБА_6 вбачається, що він перебував 11.08.2024 року в прикордонному наряді «Контрольний пост» на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на території Хотинської ОТГ Дністровського району Чернівецької області, на околиці населеного пункту Атаки, близько 08:35 год. 02.09.2024 рокузупинив транспортний засіб, в якому в якості пассажира перебував ОСОБА_1 , мешканець м. Києва. В ході бесіди даний громадянин не зміг пояснити мету свого прибуття до контрольованого прикордонного району. В подальшому відносно даного громадянина було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.204-1 КУпАП (а.с.6).

Отже, рапорт уповноваженої особи прикордонної служби свідчить, що ОСОБА_1 рухався у транспортному засобі та перевірка документів пасажира здійснювалась на контрольному посту у с.Атаки за 23 км від лінії державного кордону.

Іншими доказами не було підтверджено наміру ОСОБА_1 здійснити перетин Державного кордону України поза пунктами пропуску.

Одного лише протоколу про адміністративне правопорушення, та рапорту інспектора прикордонної служби за відсутності інших доказів явно не достатньо для висновку про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Отже, до матеріалів справи не додано жодного доказу його вчинення, а саме в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 перетинав або здійснив спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. У даному випадку для підтвердження незаконного перетинання, або спроби перетинання Державного кордону України, інспектор прикордонної служби, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, фотознімки, тощо.

У зв`язку з чим, викладені у протоколі обставини не підтверджені наданими суду доказами, а тому протокол сам по собі не доводить винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.1 КУпАП.

Наведені вище обставини свідчать, що адміністративне обвинувачення ОСОБА_1 у цій справі грунтується на припущеннях, а відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що матеріали справи не містять об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 була вчинена спроба перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України.

У відповідності до вимог ст.7 ч.1 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, враховуючи, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Романюк Є.А. просить стягнути зІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 4210,00 гривень. Проте, зазначена справа про адміністративне правопорушення розглядається за нормами КУпАП, який не містить визначення поняття «судові витрати» чи «витрати на правничу допомогу» при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, порядку їх підрахунку, доведення, розподілу тощо. Застосування до даних правовідносин норм КАС України чи ЦПК України за аналогією закону є недопустимим з огляду на абсолютно різний предмет регулювання правовідносин, завдання та принципи судочинства. А тому в стягненні на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у цій справі, необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.247 п.1, 283-285, 287-294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про стягнення зІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області.

Суддя Т. М. Ковальчук