ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2606/24 Справа № 206/4397/24 Суддя у 1-й інстанції - Плінська А. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю: захисника Виприка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, - В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до встановлених обставин у постанові суду 19.07.2024 року о 03-44 год. в м. Дніпро, Самарський район, вул. Зимових Походів,14 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя. Водієві було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер» або проїхати до медичного закладу для проходження медичного обстеження на стан сп`яніння в установленому законом порядку, однак водій відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік , та стягнуто на користь держави судовий збір.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для її оскарження, оскільки копію постанови отримав 17.09.2024 року, захисник ОСОБА_2 вперше звернувся з апеляційною скаргою в межах строку апеляційного оскарження, однак його апеляційну було повернуто, також просить постанову суду першої інстанції скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- на відеозаписі місця події відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, а також сам факт відмови від проходження огляду;

- ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не увідомив, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність.

В суді апеляційної інстанції захисник Виприк С.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності , - ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Вимоги апеляційної скарги захисника щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду підлягають задоволенню, так як відповідно до матеріалів справи, захисник вперше звернувся до суду 19.09.2024 року, 02.10.2024 року апеляційним судом було повернуто апеляційну скаргу, так як не було додано витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката, 07.10.2024 року ОСОБА_1 повторно звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження. Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом місця події, екзаменаційною карткою водія.

Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не висовували законну вимогу щодо проходження огляду на стан сп`яніння та він не відмовлявся від проходження огляду, не є слушними, так як обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом місця події, відповідно до якого ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкогольних напоїв, висловлювався ненормативною лексикою, був ініціатором бійки, о 04:04 год. поліцейським попередив ОСОБА_1 про те, що керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння заборонено, о 04:31 год. на питання поліцейського чи ви в законному порядку відмовились від проходження огляду на стан сп`яніння? відповів, - так, я знаю, вимогу щодо проходження огляду на стан сп`яніння не висував, а лише говорив, що складання протоколу за ст. 130 КУпАП негативно вплине на його кар`єру, тобто водій підтвердив факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, усвідомлював наслідки відмови та те, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не є слушним, та спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини, що мали місце 19.07.2024 року року о 04 год. 30 хв.

Окрім цього, обставини, викладені у протоколі, підтверджуються відеозаписом з місця події , відповідно до якого ОСОБА_1 перебував на водійському сидінні в транспортному засобі із ввімкнутим двигуном та представився як водій транспортного засобу. ОСОБА_1 факт керування не заперечував , а навпаки о 04:04 год., 04:15 год., 04:24 год. 04:34 год, та 04:36 год. зазначив, що керував транспортним засобом, проїхав три метри та живе поруч. Також відносно ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, так як ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії ( а.с. 5).

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.

Судом обґрунтовано накладено стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційну скаргу залишити слід без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2024 року .

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2024 року залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко