КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 33/824/4715/2024
Суддя І інстанції - Галига І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року суддя Київського апеляційного суду

Немировська О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за участі ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Олексієнка Михайла Михайловича, ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Карандюк Юлії Олександрівни апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Олексієнка Михайла Михайловича на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 25 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 , який народився: ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адерсою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 25 липня 2024 року провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП було закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення .

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 20 березня 2024 року об 11:32 на регульованому перехресті пр-т Воскресенському - вул. А.Навої у місті Києві, керуючи транспортним засобом «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , не забезпечив безпеку дорожнього руху при виїзді на перехрестя та забороняючий сигнал світлофора, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп лінія), внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «AUDI», державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Олексієнко М.М. просить скасувати постанову судді місцевого суду про закриття провадження та визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження по справі у зв`язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що зазначена постанова є такою, що не відповідає обставинам справи, прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 - адвокат Олексієнко М.М. також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, посилаючись на те, що ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Олексієнко М.М. не були присутні в судовому засіданні 25 липня 2024 року, копію оскаржуваної постанови направлено не було. Адвокат Олексієнко М.М. ознайомився з матеріалами справи та отримав копію оскаржуваної постанови 11 вересня 2024 року. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Причини пропуску строку оскарження судового рішення є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Оскільки апелянтом було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови з поважних причин, він підлягає поновленню.

Відповідно до чч. 4-7 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Олексієнка М.М., ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Карандюк Ю.О., дослідивши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як видно з матеріалів справи, відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 824192 від 15 липня 2024 року о 14:30, відповідно до якого він 20 березня 2024 року об 11:32 на регульованому перехресті пр-т Воскресенському - вул. А.Навої у місті Києві, керуючи транспортним засобом «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , не забезпечив безпеку дорожнього руху при виїзді на перехрестя та забороняючий сигнал світлофора, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп лінія), внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «AUDI», державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

При розгляді справи та дослідженні матеріалів справи судом першої інстанції не було з`ясовано в повному обсязі всі обставини справи та не вирішено питання щодо винуватості чи не винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що суперечить положенням ст. 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ч. 2 ст. 38 КУпАП визначено, що якщо справа про адміністративні правопорушення до цього Кодексу чи інших законів, підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Зі змісту наведених норм вбачається, що закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності двох умов, а саме: вчинення адміністративного правопорушення та спливу строку, передбаченого ст. 38 цього Кодексу.

Закриття провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підлягає під ознаками адміністративного правопорушення, оскільки для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі у зв`язку зі спливом цього строку необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, статтею 38 КУпАП передбачені не строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, а строки накладення адміністративного стягнення.

Тому закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

З положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки у разі відсутності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Натомість п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП містить посилання саме на статтю 38 КУпАП, яка підлягає застосуванню лише у випадку, якщо наявна вина особи і існують підстави для накладення адміністративного стягнення.

Крім того, стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати ряд обставин, в тому числі, чи винна особа в його вчиненні. Стаття 284 КУпАП не містить обмежень при винесені постанови про закриття справи встановити вину особи. В свою чергу законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності в її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі. Справа про адміністративне правопорушення може бути закрита у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення лише щодо особи, визнаної судом винуватою у його вчиненні.

В кожному конкретному випадку суд повинен спочатку вирішити питання про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і лише після цього вирішити питання про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 8.10 ПДР України передбачено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 (місце зупинки), якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до пункту 8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За порушення вимог зазначених вимог ПДР України передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Під час розгляду апеляційної скарги, судом встановлено, що 20 березня 2024 року об 11:30 в м. Києві на перехресті вул. А.Навої - пр-к Воскресенському сталося ДТП за участі автомобіля «AUDI», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_2 . Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 865284 за порушення вимог п. 16.6 ПДР України.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року по справі № 755/5685/24 відносно ОСОБА_1 провадження було закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Крім того, водій «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 в свою чергу порушив вимоги п. 8.10, 8.11 ПДР України та здійснив зіткнення з автомобілем «AUDI», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом моменту ДПТ, циклограмою та висновком експерта № ВЕД-14/24 від 29 квітня 2024 року, які наявні в матеріалах справи.

Отже, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 824192 від 15 липня 2024 року, відеозаписом, належним чином завіреною копією матеріалів справи № 755/5685/24, висновком експерта № ВЕД-14/24 від 29 квітня 2024 року.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить всі необхідні данні, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об`єктів), що прямо визначено в диспозиції даної статті.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність події та складу адміністративного правопорушення захисником ОСОБА_2 - адвокатом Карандюк Ю.О. надано не було.

Виходячи з викладеного, у зв`язку з тим, що судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було з`ясовано в повному обсязі всіх обставин справи та не вирішено питання щодо винуватості чи не винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постанова про закриття провадження відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

За таких обставин, постанову слід скасувати та прийняти нову постанову про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і відповідно до положень ч. 2 ст. 38 та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження по справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Олексієнку Михайлу Михайловичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду міста Києва від 25 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Олексієнка Михайла Михайловича задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 25 липня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження по справі у зв`язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Немировська О.В.