Справа № 442/7536/24 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 33/811/1469/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю захисника - адвоката Бердара С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бердара Сергія Васильовича на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 163-2 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-2 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладно на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ГУ ЛВ № 009299 від 28.08.2024 складеного СДІ Дрогобицького відділу податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС у Львівській області ОСОБА_2 : ОСОБА_1 будучи керівником КП «Дрогобичводоканал» ДМР, вчинив правопорушення, передбачене ст.163-2 ч.2 КУпАП України, а саме: несвоєчасне подання платіжних доручень в установу банку узгоджених сум податкових зобов`язань з ПДВ (Акт №34441/13-01-04-13-04/03348910 від 14.08.2024), в сумі 1077475,24 грн. сплата 28.06.2024 при граничному терміні 01.05.2023, в сумі 160737,92 грн. сплата 28.06.2024 при граничному терміні 30.05.2023, в сумі 1005261,08 грн. сплата 29.07.2024 при граничному терміні 30.05.2023; в сумі 244661,34 грн. при граничному терміні 30.06.2023 сплата 29.07.2024, чим порушено п.57.1, ст.57 Податкового кодексу України від 02.12.10р. №2755, із змінами та доповненнями, тобто порушив вимоги ч.2 ст. 163-2 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Бердар С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова суду незаконна, така, що винесена за наявності обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, а саме - закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Звертає увагу на те, що в листах Міндоходів від 13.05.2013 року №1101/Н/99-99-15-04-01-14, ДФСУ від 11.09.2015 року №33814/7/99-99-17-03-01-17 зазначено, що правопорушеннями, які мають разовий характер, є несвоєчасне подання декларацій, розрахунків, аудиторських висновків, платіжних доручень на внесення платежів до бюджетів і державних цільових фондів, подання звіту з єдиного внеску тощо.

Отже, адміністративне правопорушення, що зазначене в протоколі серії ГУ ЛВ №009299 від 28.08.2024 та яке полягає в несвоєчасному поданні платіжних доручень на перерахування належних до сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з ПДВ, не відноситься до триваючого правопорушення, і відповідно стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Зазначає, що фактично днем вчинення вказаних у протоколі правопорушень є наступний день за днем настання граничного строку сплати грошового зобов`язання, тобто 02.05.2023, 31.05.2023 та 01.07.2023, і саме з цих дат почався перебіг строку, визначений ч. 2 ст.38 КУпАП. Зазначена в протоколі дата вчинення правопорушень є датою складення акту про результати камеральної перевірки, тобто датою їх виявлення.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився. Адвокат Бердар С.В. не заперечив про розгляд апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника - адвоката Бердара С.В., на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Приписами ст.251 КУпАП регламентовано, що на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Частиною 2 ст. 163-2 КУпАП, передбачено відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів) вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПКУ передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на момент розгляду справи закінчився строк накладення стягнення, є необґрунтованими, так як відповідно до змісту ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті. Так, з матеріалів справи вбачається, що правопорушення було виявлено 14 серпня 2024 року коли був складений акт перевірки, а оскаржену постанову суду першої інстанції прийняв 23 вересня 2024 року, тобто в тримісячний строк з моменту виявлення правопорушень.

Інші, як наведені у апеляційній скарзі доводи, жодним чином не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, та не дають підстав для висновку про незаконність постанови судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 .

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив таке в межах санкції ч. 2 ст. 163-2 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на викладене, наявними в матеріалах справи доказами поза розумним сумнівом доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП та доводи апеляції вказаного висновку не спростовують.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2024 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 163-2 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бердара Сергія Васильовича - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк