ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1469/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2024 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., при секретарі Клисак Н.Г. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з відділення поліції № 10 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

не працює, проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення,

передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 754425 від 22.07.2024 року, згідно з яким 22.07.2024 року о 22-45 год. в с. Чаплинка по вул. Калинова Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_2 керував автомобілем ЗАЗ 110260, д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова). Від проходження, у встановленому законом порядку, медичного огляду або на місці зупинки транспортного засобу, для встановлення стану алкогольного сп`яніння, водій відмовився під відеозапис на боді-камеру, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судовими повістками, які повернулися до суду з поштовими відмітками «даної адреси не існує».

Суд дослідив протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 754425 від 22.07.2024 року щодо ОСОБА_2 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП де зазначено що водій відмовився від підпису та дачі пояснень, рапорт працівника поліції СРПП ВП № 10 ДРУП Топурії О.Р. про те, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом без пристебнутого паска безпеки, після зупинки, в ході розмови від ОСОБА_2 було чутно запах алкоголю, від проходження, у встановленому законом порядку медичного огляду або на місці водій відмовився, пояснення ОСОБА_2 що він 22.07.2024 року спав в автомобілі в с. Чаплинка і не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, коли працівники поліції до нього застосували фізичну силу технічними засобами, копію протоколу відносно ОСОБА_2 адміністративного правопорушення по ст. 121, 126 КуАП.

Ознайомившись із матеріалами справа, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом, та відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом особою, яка відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення ознак алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Так, у своєму рішенні від 15 березня 2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням із місця, процесом самого руху аж до зупинки, що не було встановлено в діях ОСОБА_2 . В суді не було доведено, що водій ОСОБА_2 керував автомобілем ЗАЗ 110260 д.н. НОМЕР_2 та рухався цим автомобілем, як вбачається із пояснень самого ОСОБА_2 та керування цим водієм не було зафіксовано на відеозапис та не встановлено належними та допустимими доказами, так як диск із відеозаписом в справі відсутній.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, однак свідки по вказаній справі не були залучені.

Згідно п.п. З, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № ПОЗ від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Згідно з п. 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

В суді не було доведено факт роз`яснення поліцейським особі права на проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням спеціальних технічних засобів, не роз`яснювалось право ОСОБА_2 на проходження такого огляду у медичному закладі та чи повідомлялось про правові наслідки такої відмови, що є ключовим для встановлення провини особи, що притягується до відповідальності за порушення п2.5 ПДР України.

Порушення права особи на свободу та особисту недоторканість, яке є одним із основоположних прав людини та незабезпечення в такому випадку його права мати захисника, може бути судом розцінено як істотне порушення вимог закону та прав і потягнути за собою недійсність подальших процесуальних дій за участю такої особи. Право на захист ОСОБА_2 разъяснено не було.

Наявність в матеріалах справи направлення поліцейського на медичний огляд особи має значення тоді, коли вона погоджується пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я і таке направлення за своєю правовою природою є підставою для лікаря провести такий огляд, про що в медичному висновку є відповідна графа.

Коли водій не погоджується проходити прилад «драгер» або не погоджується із його результатами або заявляє про недовіру до проведення такого огляду, працівники поліції за згодою водія мають забезпечити його участь в проведенні огляду в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав та обов`язкової участі працівників поліції відповідно до п.7 Порядку № 1103 від 17.12.2008 року, Інструкцією від 09.11.2015 року « 1452/735. ч.4 ст.266 КУпАп

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими,- що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, .... тощо.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «ВагЬега, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

До суду не надано жодних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного оп`яніння та відмова від проходження медичного огляду та такий стан.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вину працівниками поліції не доведено належним чином, а представлені суду докази не є такими, що беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи докази по справі ,

відсутність відеозапису правопорушення, приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі має бути закрито на підставі ст. 247 ч.1 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 130 та 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за порушення ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10-ти днів з дня її винесення.

Суддя: І. М. Іщенко