Справа № 303/6559/24
Провадження № 3/303/2666/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Котубей І.І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 564275 від 01.08.2024 року, 01 серпня 2024 року о 22 год. 12 хв., в м. Мукачево, вул. М. Щепкіна, буд. 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia А5», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу «Drager 0571» під час безперервної відеофіксації, результат позитивний 2,62 %о. Цим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Біловар Б.Ю., в судовому засіданні просив закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що у справі відсутні будь-які докази на підтвердження обставин, вказаних в протоколі, а сам протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими доказами не може вважатися безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Доданий до справи відеозапис не має жодного відношення до особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 .

Заслухавши думку захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Згідно зі ст.. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.. 255 цього Кодексу.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

На підтвердження факту керування автомобілем та проведення огляду водія на стан сп`яніння до протоколу додано диск з відеозаписом, який оглянуто в судовому засіданні.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису, який зроблено за допомогою боді-камер працівників поліції, вбачається, що на ньому зафіксована зовсім інша подія, яка мала місце в м.Ужгород, і стосується вчинення адміністративного правопорушення іншою, не ОСОБА_1 , особою.

З метою всебічного та об`єктивного розгляду справи судом 24.09.2024 року направлено запит до УПП в Закарпатській області, в якому повідомлено про вказані обставини та про необхідність надати суду належний відеозапис, який стосується зазначених в протоколі обставин, до 07.10.2024 року. Такий запит було отримано представником УПП в Закарпатській області 26.09.2024 року, що підтверджується його підписом в журналі отримання вихідної кореспонденції.

Незважаючи на своєчасне отримання запиту суду у встановлений строк відповідь на нього не надано, відеозапис, який стосується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, станом на 22.10.2024 року суду не надано.

Частиною 2 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Слід звернути увагу на те, що відповідно до п.2 розділу 3 «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» - включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

В порушення вимог вказаних норм УПП в Закарпатській області не долучено до матеріалів справи матеріали відеозапису, яким зафіксовано огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Навіть після витребування такого запису судом його надано не було.

Відповідно, протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.theUnitedKingdom),п. 161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту».

З огляду на вищевикладене, всі інші долучені докази до матеріалів справи №303/6559/24, ніяким чином не підтверджують факт наявності в діях ОСОБА_1 ознак, які утворюють склад адміністративного правопорушення.

Також, в протоколі серії ААД №564275 від 01.08.2024 року зазначено відмову від дачі будь-яких пояснень ОСОБА_1 , що вказує на його незгоду із викладеними фактами та ставить під сумнів допустимість такого доказу.

Водночас, долучений до справи рапорт інспектора поліції сам по собі не доводить факту вчинення правопорушення та не є доказом в розумінні ст.251 КУпАП.

У постанові Верховного Суду по справі № 813/2451/17 від 27.02.2018 р. зазначено, що сам факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено виключно допустимими доказами. У свою чергу, у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року (справа №524/5741/16-а) наведено, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП , є одним із джерел доказів, на основі яких грунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, то подальші вимоги інспектора до водія є неправомірними, а відтак співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль лише, коли є факт правопорушення.

З відеоматеріалів, приєднаних до справи взагалі нічого не вбачається, коли саме розпочалася фіксація події, чи здійснював при цьому рух автомобіль. Фактично працівниками поліції порушені передбачені норми права, адже задокументованого факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , яке б слугувало причиною зупинки чи взагалі підтвердженням дійсності вказаних подій, не зроблено, що абсолютно суперечить правомірності всім подальшим діям працівників поліції.

З врахуванням вищенаведеного приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння за обставин, вказаних в протоколі, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Відповідно до ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 ч.1, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Іван КОТУБЕЙ