ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5918/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2024 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173, ст. 185, ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 28 серпня 2024 року надійшли протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 173, ст. 185, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що постановою судді від 17 жовтня 2024 року об`єднані в одне провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05 серпня 2024 року серії ААД № 377257, водій ОСОБА_1 05 серпня 2024 року, о 18 год. 17 хв., у м. Києві, на вул. Бориспільська, 9Е, керував транспортним засобом «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», під запис на нагрудну бодікамеру, номер тесту 5319, результат позитивний - 3,18‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05 серпня 2024 року серії ВАБ № 232224, ОСОБА_1 05 серпня 2024 року, о 19 год. 30 хв., у м. Києві, на вул. Бориспільська, 9Е, висловлювався нецензурною лайкою у бік працівників поліції, а також громадян, які здійснили виклик поліції, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05 серпня 2024 року серії ВАБ № 232223, ОСОБА_1 05 серпня 2024 року, о 19 год. 46 хв., у м. Києві, на вул. Бориспільська, 9Е, не виконав вимогу працівників поліції припинити адміністративне правопорушення, а саме: висловлювався нецензурною лайкою, а також шарпав за формений одяг та здійснив удар в обличчя поліцейському, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Адвокат Сіренко М.Ю. у судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_1 частково погоджується із складеними протоколами про адміністративні правопорушення за ст. 185, ст. 173 КУпАП, хоча удар був нанесений працівнику поліції не умисно, водночас заперечив вину ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та зазначив, що матеріалами справи не доведено, що останній керував транспортним засобом і заявив клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Звертав увагу суду на відео із якого лише слідує, що таке розпочинається, коли працівники поліції підходять до автомобіля, який вже був припаркований, проте ОСОБА_1 за кермом не перебуває. Ці обставини, на переконання адвоката, підтверджують відсутність факту здійснення руху транспортного засобу «Hyundai», під керуванням ОСОБА_1 . Усе викладене, на переконання адвоката свідчить про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши пояснення надані у судовому засіданні, дійшла таких висновків.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Щодо адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила дорожнього руху та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до п. 2.9а ПДР водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 377257 від 05 серпня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 05 серпня 2024 року, о 18 год. 17 хв., у м. Києві на вул. Бориспільська керувала транспортним засобом «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest результат позитивний - 3,18‰. Під час події адміністративного правопорушення проводилась відеозйомка на бодікамеру, під час якого ОСОБА_1 відмовився від підпису та окремих пояснень.

- результатом тесту газоаналізатора Alcotest 6820 від від 05.08.2024, тест № 5319, проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та встановлено позитивний результат 3,18‰, з яким він погодився та поставив свій підпис;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest 6820 від 05.08.2024, та встановлено у цього водія позитивний результат, в якому ОСОБА_1 підписався;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Соціотерапія» від 05 серпня 2024 року, згідно з огляду якого такий огляд не проводився;

- протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 05 серпня 2024 року за № 111915;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 276751 від 05 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП;

- письмовими поясненням свідка ОСОБА_2 , який і викликав працівників поліції на місце пригоди. Так, свідок вказав, що 05 серпня 2024 року, о 18 год. 17 хв., рухались на автомобілі зі своїм знайомим ОСОБА_3 . Далі звернули увагу на автомобіль «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , який ледь їх не протаранив, а водій цього автомобілі засинав. Проїхавши трішки цей же автомобіль ледве знову не зачепив. У подальшому, зупинились та побачили, що з транспортного засобу «Hyundai» вийшов водій, який перебував у стані алкогольного сп`яніння та не міг стояти на ногах, після цього одразу викликали працівників поліції;

- письмовими поясненням свідка ОСОБА_4 , який і викликав працівників поліції на місце пригоди. Так, свідок вказав, що 05 серпня 2024 року, о 18 год. 17 хв., рухався своєму автомобілі зі своїм другом. Далі звернули увагу на автомобіль «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого був водій 50-60 річного віку, який неадекватно керував автомобілем. Після зупинки на світлофорі із згаданого автомобіля вийшов водій, який ледь стояв на ногах та від нього був дуже сильний запах алкоголю, після цього одразу викликали працівників поліції.

- відеозаписом з бодікамери поліцейського, відео розпочинається з того як свідки надають пояснення щодо керування транспортним засобом, який ледь не скоїв ДТП, саме ОСОБА_1 . Після чого працівниками патрульної поліції було вказано на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на виявлення стану сп`яніння на газоаналізаторі Alcotest drager. Далі зафіксовано, як ОСОБА_1 продуває трубку і прилад «Драгер» показує результат 3,18 ‰ проміле алкоголю у крові та зафіксовано фактичне визнання ним вживання алкогольних напоїв. Після цього працівник поліції вказує, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, за що стосовно нього буде складено протокол та роз`яснює його права за ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (право надавати пояснення, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою), повідомляє про розгляд протоколу в Дарницькому районному суді міста Києва за викликом.

Порушень при провадженні справи про адміністративне правопорушення з боку працівників поліції при дослідженні матеріалів та перегляді відеозапису судом не встановлено.

Дослідивши вказані матеріали справи суд дійшов висновків, що ними підтверджується факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Щодо пояснень адвоката та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про відсутність доказів керування саме ним транспортним засобом, а тому відсутність обов`язкового елементу складу адміністративного правопорушення суб`єкту, що тягне за собою відсутність складу адміністративних правопорушень, то суд зазначає таке.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Тобто, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є керування транспортним засобом.

Керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується поясненнями свідків та відеозаписом, які суд дослідив і які суд вважає беззаперечними та такими, що узгоджуються із матеріалами, доданими до протоколів.

При цьому адвокат не заявляв клопотань про допит цих свідків у судовому засіданні, а лише просив надати їх показанням критичну оцінку.

У той же час, у суду немає підстав не довіряти показанням свідків, адже вони не є особами, яких можна вважати зацікавленими у розгляді справи, оскільки не мають жодних відносин із особою, яка притягається до адміністративної відповідності.

Таким чином, наведене повністю спростовує версію адвоката, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

При цьому суддя звертає увагу, що фіксація працівниками поліції руху транспортного засобу водієм не є обов`язковою обставиною, яка повинна бути зафіксована за допомогою відеозапису. Жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що працівник поліції до матеріалів про адміністративне правопорушення повинен долучити доказ керування водієм транспортним засобом.

Суддя вважає, що долучені до матеріалів справи докази, зокрема показання свідків та відеозапис, що був зроблений з нагрудної відеокамери інспекторів патрульної поліції стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Порушень при провадженні справи про адміністративне правопорушення з боку працівників поліції при дослідженні матеріалів та перегляді відеозаписів судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що у справі зібрано достатньо доказів, що доповнюють один одного, повними, безсумнівними та належними, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП

Диспозицією ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, а саме за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 232224 від 05 серпня 2024 року, складений стосовно ОСОБА_1 , DVD-R з бодікамери поліцейських.

Суддею досліджено відеозаписи з бодікамер працівників поліції, з яких вбачається, як працівники поліції прибувають за місцем виклику за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська. Встановлено, як ОСОБА_1 на неодноразові вимоги працівників поліції залишатись поряд з автомобілем відмовляється, супроводжуючи свою відмову нецензурними словами у бік працівників поліції та свідків.

Виходячи з наведеного, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження та доводиться зібраними у справі доказами, з яких підтверджується, що дійсно 05 серпня 2024 року він у громадському місці висловлювалася нецензурною лайкою в бік працівників поліції та свідків, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Отже, ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП .

Щодо адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП

Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, суспільні відносини у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відтак відповідно до ст. 185 КУпАП злісна непокора повинна проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

З цієї норми випливає, що вказане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 232223 від 05 серпня 2024 року, складений стосовно ОСОБА_1 , рапорти працівників поліції, пояснення працівника поліції ОСОБА_5 , DVD-R з бодікамери поліцейських.

Так, на відеозаписах чітко зафіксовано, як ОСОБА_1 під час оформлення працівниками поліції протоколу стосовно нього, спочатку намагається відібрати у працівника поліції своєї водійське посвідчення, а далі наносить удар по голові одному із співробітників, зокрема ОСОБА_5 , через що ОСОБА_1 було затримано та застосовані кайданки.

Таким чином, ознайомившись з протоколом про адміністративне правопорушення та переглянувши відеозаписи, суддя дійшла висновку, що фактичні обставини, які зафіксовані на відеозапису відповідають даним, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Щодо накладення стягнення на ОСОБА_1

Частиною 1 ст. 36 КУпАП, яка регулює порядок накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Втім, частиною 2 цієї статті встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З цих трьох адміністративних правопорушень, що ставляться у провину ОСОБА_1 найбільш серйозним за санкцією статті є передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя враховує дані про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи, беручи до уваги ступень тяжкості вчинених правопорушень, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.

На переконання судді, накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 173, ст. 185, ч. 1 ст. 130, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ст. 185, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Марина БОНДАРЕНКО