Справа №: 343/5/24
Провадження №: 3/343/59/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Тураш В. А.,

секретаря - Лукань О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду адміністративний матеріал, який надійшов від ВП №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово непрацюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участю: захисника - адвоката Комарницького Е.Г. -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №586752 від 26.12.2023, ОСОБА_1 , 26.12.2023 о 12:01 год в м.Долина на майдані Січових Стрільців,1, керував автомобілем марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest» 6810, результат позитивний 1,67 проміле, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився,причини своєї неявки не повідомив хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.21) та оголошення про виклик в судове засідання (а.с.13).

У відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і при розгляді справ даної категорій присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Крім цього його інтереси в судовому засіданні представляє захисник адвокат Комарницький Е.Г.

За таких обставин суд вважає за необхідне розглянути дану справ за відсутності ОСОБА_1 , якого належно повідомлено судом про місце і час розгляду справи, що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Комарницький Е.Г. (ордер серії АТ №1059085 а.с.15) в судовому засіданні зазначив, що працівники поліції не долучили до матеріалів адміністративної справи будь які докази, що можуть підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначений в протоколі час. В протоколі про адміністративне правопорушення від 26.12.2023 вказано, що до протоколу додаються лише матеріали відеофіксації. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в Долинску БПЛ складено поліцейськими 26.12.2023 в 21.01 год, тобто більш як через дев`ять годин, після імовірної події правопорушення. ОСОБА_1 категорично заперечує, що він 26.12.2023 в 12.01 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 . Він у вказаний в протоколі час лише знаходився в салоні автомобіля, який стояв з вимкненим двигуном на Майдані Січових Стрільців в м.Долина, що вбачається з відеофіксації, яка переглянута в судовому засіданні, та чекав на свого знайомого ОСОБА_2 , який повертався з м.Івано-Франківська. Оскільки будь-яких доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП в судовому засіданні не здобуто, просив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засідання в якості свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 являється його односельчанином. 26.12.2023 зранку він поїхав в м.Івано-Франківськ по запасні частини до свого автомобіля. Забравши запчастини, він повертаючись з м.Івано-Франківська зателефонував до ОСОБА_1 та попросив забрати його з кільцевої розв`язки в м.Долина, оскільки запасних частин було багато і вони мали досить значну вагу. ОСОБА_1 погодився, однак попередив, що його автомобіль буде знаходитись на кільцеві розв`язці, а він із знайомими, оскільки це були свята, буде пити "по сто грам" і щоб він ( ОСОБА_2 ) після приїзду в м.Долина , сів за кермо. Приїхавши в м.Долина, він побачив ,що біля зупинки стоїть автомобіль ОСОБА_1 , ВАЗ 2101, однак біля нього уже були працівники поліції. Завантаживши у вказаний автомобіль запасні частини, він сів за кермо та разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 поїхали в с.Оболоння.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив що 26.12.2023 ближче до обідньої пори, він разом з ОСОБА_1 поїхали з с.Оболоння в м.Долина та зайшли в магазин АТБ, де придбали продукти харчування та 0.250 грам коньяку. До ОСОБА_1 зателефонув їх односельчанин ОСОБА_2 , який попросив його забрати з кільцевої розв`язки в м.Долина, оскільки повертається з м.Івано-Франківська і має важкий багаж (запасні частини до автомобіля). ОСОБА_1 погодився, однак сказав, що буде пити спиртне і щоб ОСОБА_2 сів за кермо. Зупинивши автомобіль біля зупинки та вимкнувши двигун, вони стали чекати ОСОБА_2 і при цьому випили коньяку, який придбали в магазині. Через деякий час приїхали працівники поліції, які склали постанову на ОСОБА_1 за неправильну парковку. Потім працівники поліції склали ще протокол. Що пояснював працівникам поліції ОСОБА_1 , він не чув.Потів до них підійшов ОСОБА_2 , який приїхав з м.Івано-Франківська та сів за кермо і вони всі разом поїхали в с.Оболоння.

Заслухавши пояснення захисника адвоката Комарницького Е.Г., свідків, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, суд прийшов до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного:

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

На встановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду надано:

- протокол серії ААД №586752 від 26.12.2023 в якому викладена суть адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП . В графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності , ОСОБА_1 вказав, що з протоколом не згідний, транспортним засобом не керував(а.с.1);

- дані тесту на вживання алкоголю, проведеного за допомогою алкотестера газоаналізатора "Драгер-6810" тест №12491, згідно якого його результат о 12:02 год., 26.12.2023 становив 1,67% (а.с.2);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкіряного покриву обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Результат огляду становить 1.67% (а.с.3);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в Долинську Б/Л від 26.12.2023, з часом складення 21.01 год відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а.с.4);

- відеозаписи правопорушення, яке мало місце 26.12.2023 (а.с.9).

Згідно протоколу ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом 26.12.2023 в 12.01 год.

Захисник адвокат Комарницький Е.Г. в судовому засіданні також заперечив той факт , що ОСОБА_1 26.12.2023 о 12:01 год в м.Долина на майдані ОСОБА_4 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 .

Тому доказуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом.

Відповідно до приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться виключно щодо водіїв транспортних засобів.

Згідно з п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Разом з тим, матеріали провадження не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 , 26.12.2023 в 12.01 год. керування транспортним засобом, в розумінні визначення поняття керування , передбаченого у вказаних вище нормативно-правових актах.

В судовому засіданні було оглянуто відеофайл з оптичного диску долученого до матеріалів даної адміністративної справи, на яких наявний напис: оптичний диск з відеозаписом відносно " ОСОБА_1 " (а.с.9).

На відеозаписах із нагрудних камер (бодікамер) працівників поліції (відеофайли № 0000000__0008) зафіксовано, як працівник поліції підходить до припаркованого автомобіля ВАЗ 2101, з вимкненим двигуном та починає спілкуватися з ОСОБА_1 , який знаходиться за кермом даного автомобіля. Працівник патрульної поліції повідомляє що ОСОБА_1 зупинив транспортний засобіб ближче 30 м. від посадкового майданчика для зупинки маршрутки.

Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , у останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Після цього йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер 6810».

ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд за допомогою приладу «Drager 6810», результат тесту 1,67 ‰.

Однак ОСОБА_1 заперечив факт керування транспортним засобом, що зафіксовано на даному відеозаписі.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Під час дослідження відеозапису з відеореєстратора та з нагрудних камер поліцейських, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 26.12.2023 у визначений в протоколі час 12.01. год. та місці Майдан Січових Стрільців м.Долина, не встановлено. Об`єктивних даних про те, що транспортний засіб перебував у русі чи ОСОБА_1 намагався запустити двигун чи керувати автомобілем, на відеозаписі немає.

В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Тобто, позиція сторони захисту, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у зазначений в протоколі час, не спростовується матеріалами справи.

Таким чином, з досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: матеріалів справи та відеозаписів з нагрудних камер поліцейських неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинення його працівниками поліції під час керування ним вищевказаним автомобілем, у зв`язку з чим, він не є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як роз`яснив Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26.06.2019 в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Отже, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №586752 від 26.12.2023 не може бути визнаним належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечними доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджував вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликав сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Вищенаведені факти, встановлені в судовому засіданні, у відповідності до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З наданих на підтвердження вини ОСОБА_1 доказів не встановлено, поза розумним сумнівом, що останній керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 26.12.2023 о 12.01 год на Майдані Січових Стрільців в м.Долина, та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, надаючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, а також беручи до уваги те, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі ст. 62 Конституції України , ст. 130 КУпАП, постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 за №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", керуючись ст.ст. 247,283,284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: В.А. Тураш