Провадження № 3/742/1590/24
Єдиний унікальний № 742/3239/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Ільченко О.І., за участю секретаря судового засідання Голушко Н.А., захисника Ювченка В.А., розглянувши матеріали, що надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого слюсарем УБР,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2024 року о 10 год. 00 хв. в м.Прилуки по вул..Гімназична, 138, водій ОСОБА_1 керував скутером Yamaha jog, без д.н.з, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив щодо обставин, викладених у протоколі та доданих матеріалах. Зокрема, зазначив, що того дня він дійсно керував вказаним транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР. Під час розмови з останніми, злякався що заберуть ТЗ, тому пропонував гроші. Від продування приладу не відмовлявся. Дані обставини у судовому засіданні підтвердив і адвокат Ювченко В.А., який зазначив, що на відео не вбачається категоричної відмови від продування приладу Драгер його довірителем, так само як і відсутня відмова їхати до медичного закладу на відповідне медосвідування. Водій усіляким чином намагався врегулювати дану ситуацію мирним шляхом, пропонував гроші, за що поніс відповідне покарання. У зв`язку з чим просить закрити дану справу. Розписку про подальше не керування ТЗ, ОСОБА_1 написав вже після того як приїхав другий екіпаж поліції, оскільки злякався і писав все, що йому диктували.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що в діях ОСОБА_1 , наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (ст.245 КУпАП).

Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За правилами п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 , підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №672248 від 19.05.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував скутером Yamaha jog, без д.н.з, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя. З яким він ознайомився та поставив свій підпис; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у якому також зазначено ознаки алкогольного сп`янінн янаявні у ОСОБА_1 ; направленням на огляд водія т.з. з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до медичного закладу, куди він їхати відмовився також. Розпискою ОСОБА_1 в якій останній зобов`язувався не керувати ТЗ до повного витверезіння (а.с.2-5).

З переглянутого у судовому засіданні відеодиску, беззаперечно вбачається, як ОСОБА_1 поліцейські неодноразово пропонують продувати прилад Драгер на місці зупинки та їхати до лікарні на відповідне медосвідування. На що останній, неодноразово погоджується та відмовляється продувати прилад. Їхати до лікарні категорично відмовляється, зауважує, що вживав учора, намагається врегулювати дану ситуацію пропонуючи гроші.

Згідно постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2183520, серії ЕНА №213909 та серії ЕНА №2183402 від 19.05.2024 вбачається, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за порушення ч.6 ст.121, ч.1 ст.122 та ч.2 ст.126 КУпАПу виді штрафу (а.с.6-8), які зі слів його захисника сплачені.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.06.2024 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України та призначено покарання у виді штрафу розміром 1000 ( одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить17 000 ( сімнадцять тисяч) гривень, яке він також сплатив відповідно до квитанції від 12.06.2024.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 29.06.2007 по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) Європейський суд з прав людини наголосив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі .

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

У відповідності до ст.317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

На підставі ст.321 КУпАП, водії транспортних засобів вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови про позбавлення цього права. Якщо зазначені особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх спеціального права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа. Після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права особі, щодо якої застосовано даний захід адміністративного стягнення, повертаються в установленому порядку вилучені в неї документи.

Відповідно до довідки ст.інспектора САП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 22.05.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія отримував, НОМЕР_1 від 20.09.2016 (а.с.9).

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Оцінюючи докази у справі, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, що в своїй сукупності дають можливість зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Натомість посилання його та адвоката, які ними були озвучені у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження і спростовуються в повному обсязі переглянутим відеозаписом із фіксацією подій, які відбувалися 19.05.2024.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, його відношення до вчиненого, відсутність обставин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Зокрема, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.122-2, ч.1ст.130, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Строк позбавлення зазначеного спеціального права обчислювати з дня здачі або вилучення документа, що посвідчує його право керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО