Справа № 159/5862/24
Провадження № 3/159/2677/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. Шишилін Олексій Геннадійович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, (паспорт НОМЕР_1 Ковельським РВ УДМС України 10.09.2016), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , офіційно не працює, -

за ч.ч.1 ст.ст.173-2КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

14.08.2024 року о 02год. 50хв. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем проживання АДРЕСА_1 виражався нецензурною лайкою в адресу колишньої співмешканки ОСОБА_2 та погрожував їй фізичною розправою, чим чинив домашнє насильство психологічного характеру, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення передбачене ч.1ст. 173-2 КУпАП.

Він, же 26.08.2024 року о 18год.30хв. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем проживання АДРЕСА_1 чинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме виражався нецензурною лайко та погрожував фізичною розправою в адресу колишньої співмешканки ОСОБА_2 , вчинивши тим самим адміністративне правопорушення передбачене ч.1ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, що підтверджено поштовими відправленнями 06 002 9119 47 50. Про причини неявки суд не повідомив, тому з метою дотримання строків вирішено розглянути справу у його відсутності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року по справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 , був повідомлений про розгляд щодо нього справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , що з урахуванням дійсних обставин справ, не є порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих ст. 268 КУпАП.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, суд дійшов таких висновків.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

За приписами ч.1ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Відповідно до ч.1 ст. 173-2КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а його вина в здійсненні даних правопорушень доведена зібраними доказами доданими до протоколів про адміністративні правопорушення, заявою та поясненням потерпілої ОСОБА_2 , рапортами чергових поліцейських про події, що мала місце 14.08.2024,26.08.2024, рапортами поліцейських які здійснили виїзд на місце події, довідкою-відгуком.

Оцінивши докази та матеріали, надавши правову оцінку встановленим обставинам, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, яке полягає у вчиненні домашнього насильства та невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Згідно зі ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Визначаючи вид стягнення для ОСОБА_1 , враховую характер вчиненого правопорушення, систематичність вчинення, особу порушника, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що відносно останньої необхідно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн, які підлягають стягненню на користь держави.

Керуючись статтями 33, 40-1, 173-2, 221, 268, 283, 284, 285, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні адміністративних правопорушеннь, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП накласти на нього у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень на користь держави з наступними реквізитами: (Отримувач : ГУК у Волин.обл/м.Ковель/21081100; номер рахунку (IBAN) UA0003564; код отримувача (ЄДРПОУ): 38009371).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 605,60 гривень (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок № UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України,050)» за розгляд справ у Ковельському міськрайонному суді Волинської області).

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

СуддяО. Г. Шишилін