П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/951/24

Провадження № 3/936/414/2024

23 жовтня 2024 року селище Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарапатської області Павлюк С.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 та ст. 185 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Як вбачається із адміністративних матеріалів, 12.08.2024 о 03 год 42 хв на А/Д Київ-Чоп, 717 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2101" д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку під час безперервної відеофіксації на БК 474282, 474398. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, 12.08.2024 о 04 год 05 хв гр. ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, а саме: не виконав законне розпорядження працівника поліції надати ознайомитися з посвідченням водія до повного ознайомлення, поводив себе зухвало та нахабно, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з?явився, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи. Відомості про час та місце розгляду справи були опубліковані на офіційному сайті «Судова Влада» у автоматичному режимі. Клопотань/заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому справу слід розглядати без участі правопорушника, оскільки матеріалів справи достатньо для розгляду і прийняття рішення по такій.

Разом з тим, в судовому засіданні 03.09.2024 року ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 12.08.2024 року вночі був зупинений на посту поліції ст.Н.Ворота, однак запевнив, що не був п`яним. Також пояснив, що дійсно здійснював опір працівникам поліції.

Дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД №565390 та АПР18 №223068 від 12.08.2024 та долучені до нього матеріали, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст. 185 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, необхідно дослідити в суді відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції інспекторів, які причетні до складання протоколів про адміністративне правопорушення, а також відеозапис з відеореєстратора відповідної патрульної машини.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП, доведена:

протоколами про вчинення адміністративних правопорушень серії ААД №565390 та АПР18 №223068 від 12.08.2024;

відеозаписами, які проводилися на нагрудні бодікамери поліцейських №474282 та №474398, з котрих вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння;

протоколом АА №009805 про адміністративне затримання ОСОБА_1 за ст. 261 КУпАП;

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №585854 від 12.08.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.126 КУпАП.

Крім того, допитані у судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що 12.08.2024 року близько 03:40 год. був зупинений автомобіль марки "ВАЗ", водій якого мав ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію пройти огляд на місці зупинки та в подальшому в лікарні відмовився, зокрема всіляким чином намагався не правильно продувати "Drager". В подальшому почав вести себе агресивно та втік з місця зупинки. Коли його догнали, намагався випити плашку пива, однак та той момент його відмова від проходження медичного огляду вже була зафіксована відеозаписом.

Оцінюючи вищевказані докази, суд доходить до переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст. 185 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ст. 185 КУпАП адміністративним правопорушенням є злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП (в редакції Закону від 16. 02. 2021 № 1231-IX, який набрав чинності 17.03.2021), огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Отже, згідно КУпАП, підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння є встановлення та підтвердження належними і допустимими доказами тих, зокрема, обставин, що у водія наявні ознаки відповідного сп`яніння; водій відмовився від проведення огляду у закладі охорони здоров`я і така відмова зафіксована відеозаписом.

Оцінюючи вищевказані документи, приходжу до переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП. В своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини, суду не надано.

Таким чином, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, вважаю доведеним факт порушення ОСОБА_1 як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, тому дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані як адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 та ст.185 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 враховую: характер вчинених ним правопорушень, яке свідчать про підвищену небезпеку подібних проступків, зокрема є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків; ступінь його вини у вчинених правопорушеннях, передбачених ч.1 ст. 130 та ст.185 КУпАП, яка доведена повністю, зважаючи на те, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же суддею, тому, відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів. Застосоване судом до ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

п о с та н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати відносно нього адміністративне стягнення:

-за ч.1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

-за ст. 185 КУпАП - у виді штрафу у розмірі 8 (восьми) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 136 (сто тридцять шість) гривень.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП на ОСОБА_1 накласти остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячу неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Павлюк С.С.