Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/492/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Шинкаренко І. П.
Категорія - 164 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2024 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Семенової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника-адвоката Семенової О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2024 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, є інвалідом ІІІ

групи, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 поставлено за провину, порушення вимог п.п.24 п.1 ст.7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», яке виразилось у тому, що він 05.07.2024 року, здійснював провадження господарської діяльності, а саме: перевезення пасажира автомобілем OPEL COMBO реєстраційний номер НОМЕР_1 , як таксі, без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження такого виду господарської діяльності.

При таких обставинах, постановою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн..

Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 , підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а також відеозаписом обставин події.

В апеляційній скарзі адвоката Семенової О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді районного, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Адвокат вважає, що суд формально розглянув справу, допустив необ`єктивність та неповноту при з`ясуванні фактичних обставин справи та при дослідженні доказів, не дав належної оцінки доводам сторони захисту, неправильно застосував норми матеріального та порушив норми процесуального права, ухвалив рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП, яке не грунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Семенової О.В., зваживши їхні доводи, а також перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Семенової О.В. задоволенню не підлягає за таких підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд, відповідно до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення останнім цього адміністративного правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка.

В даному випадку, факт того, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність пов`язану з перевезенням пасажирів підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 927424 від 05.07.2024 року ( а.с. 1); поясненнями ОСОБА_2 (а.с.2), відеозаписом обставин події (а.с. 3).

Відповідно до п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом потребують ліцензування.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за порушення особою порядку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Про легітимність здійснення підприємницької діяльності свідчить видане у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію встановленого зразка. Зайняття підприємницькою діяльністю особою, яка не отримала у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію або особою, свідоцтво про державну реєстрацію якої було скасовано у визначеному законодавством порядку, є об`єктивною стороною правопорушення.

За змістом положень ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України, підлягають державному контролю.

Згідно ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», встановлені зобов`язання, зокрема, ліцензування на автомобільному транспорті, спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів, тощо.

Тобто, з наведених вимог нормативно-правових актів та законів вбачається, що обов`язковою умовою належного перевезення пасажирів транспортним засобом є ліцензійний документ на право перевезення пасажирів, яких у ОСОБА_1 відсутні.

Посилання захисника на те, що для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 164 КУпАП необхідне встановлення в діях фізичної особи ознак здійснення ним підприємницької діяльності, яка у тому числі має містити ознаки систематичності, суд апеляційної інстанції визнає неприйнятними.

У зв`язку зі зміною законодавства, регламентуючого питання запровадження та здійснення господарської діяльності, до статті 164 КУпАП неодноразово вносилися відповідні зміни, у тому числі до частини першої вказаної норми права. Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП, в редакції станом на 22.04.2024, не дає підстав уважати, що до адміністративної відповідальності може бути притягнута фізична особа лише у разі систематичного порушення порядку провадження господарської діяльності. Сам по собі факт вчинення особою адміністративного правопорушення щодо здійснення провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та без одержання необхідної ліцензії на провадження цієї діяльності, становить склад адміністративного правопорушення, за який передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Отже, висновки суду першої інстанції про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є правильними та підтверджуються зібраними і перевіреними в ході розгляду справи доказами.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 отримував кошти систематично за надання послуг з перевезення пасажирів, оскільки у протоколі відсутні відомості про вилучення таких грошових коштів, як і відомості про свідків та понятих, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі жодним чином не спростовують факту надання ОСОБА_1 послуг з перевезення пасажирів на «Таксі» без ліцензії, а відтак і його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При оцінці зібраних по справі доказів, з урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що вимоги КУпАП та інші нормативно-правові акти, при збиранні та фіксуванні таких, порушені не були.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували доводи апеляційної скарги, щодо незаконності та необґрунтованості постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено та під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а доводи апеляційної скарги захисника-адвоката Семенової О.В. зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а також спрямовані виключно на уникнення правопорушника від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права, які б були також підставою для скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував характер та ступінь адміністративного правопорушення, особу останнього та обставини справи й призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції вищевказаної статті, яке є справедливим і таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Будь-яких порушень законодавства, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення районного суду, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Семенової О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д.Л. Іванов