запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/351/24Головуючий у 1-й інстанції Ісаков Д.О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , захисника Рогальського В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Рогальського Володимира Миколайовича на постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 10.11.2023 року о 12 год. 20 хв. по вул.Істоміна, 26 у м.Запоріжжі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Рогальський В.М. просив скасувати зазначену постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення. Призначити в справі судово-токсикологічну експертизу.

Свої вимоги мотивував тим, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки не відображає точного місця складання цього протоколу.

Ознаки стану наркотичного сп`яніння поліцейським не зазначені і не підтверджуються відеозаписом. Зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 здійснена не за порушення ПДР України, а лише з метою перевірки документів, що суперечить ст.35 Закону України «Про національну поліцію».

Пояснення ОСОБА_1 лікарю про свою хворобу і вживання щодобово в зв`язку з цим медичних препаратів, які можуть впливати на результати лабораторного дослідження біологічних зразків щодо наявності стану сп`яніння, лікар не взяв до уваги.

Дослідження біологічної рідини ОСОБА_1 у КНП «ОКЗ НПД» ЗОР проводилося тестами Boson Biotech для діагностики in vitro для виявлення метадонту, амфетаміну та марихуани. Водночас, дані отримані в результаті тестування є лише попереднім якісним результатом. Зразки із позитивним результатом повинні бути підтверджені більш специфічним методом.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 в поясненні і протоколі не погоджувався з результатами висновку та заперечував вживання наркотиків, суду необхідно було провести лабораторне дослідження сечі особи за допомогою більш досконалого методу (газова хроматографія, масс/спектрометрія), чого зроблено не було

Заслухавши ОСОБА_1 , захисника Рогальського В.М., які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що 28.02.2024 року судове засідання відбулося без участі ОСОБА_1 , апеляційний суд виходить із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні при розгляді справи судом першої інстанції. Між тим, про час та місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь належним чином, звертався до суду з клопотаннями про відкладення слухання справи. Суд першої інстанції неодноразово викликав ОСОБА_1 до судових засідань та відкладав розгляд протоколу за його клопотанням, а тому доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст.268 КУпАП є безпідставними, і суд мав достатні підстави розглядати справу без участі правопорушника.

До того ж, права ОСОБА_1 було поновлено при апеляційному перегляді, він не був обмежений у правах, передбачених ст.268 КУпАП, в тому числі і в правах заявляти клопотання та подавати докази, жодних нових доказів, які були невідомі суду першої інстанції та могли б істотно вплинути на суть прийнятого рішення, апеляційному суду надано не було, а тому права особи, передбачені ст.268 КУпАП, не порушені.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно досліджено обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами, які були досліджені під час судового розгляду:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №621011 від 10.11.2023 року, зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився та його копію отримав;

-направленням водія на огляд до КНП «ОКЗ НПД» ЗОР, який міститься у матеріалах справи, в якому викладені ознаки наркотичного сп`яніння;

- висновком КНП «ОКЗ НПД» ЗОР №10296 від 10.11.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, під дією наркотичної речовин (марихуана);

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння марихуана в сечі (а.с.56);

- результатом імунохроматографічного дослідження від 10.11.2023 року (а.с.57);

- відеофіксацією правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Лікар (фельдшер) під час дослідження біологічного середовища (сечі) ОСОБА_1 виявив в організмі останнього наявність марихуани.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом захисником не оспорюється.

У апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОН України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Поліцейськими протягом двох годин з моменту виявлення ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 забезпечено його доставку до медичного закладу для проходження огляду, обстеження проведено лікарем-фельдшером КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР, де було проведено лабораторну діагностику, в результаті чого встановлено перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Із доводів апеляційної скарги не вбачається порушення ст.266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та складання висновків щодо результатів його медичного огляду.

Результати медичного огляду, проведеного 10.11.2023 року в КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР, захисником не спростовані.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновок про результати медичного огляду і акт медичного огляду було складено на підставі медичного огляду, який підтверджено результатом імунохроматографічного дослідження (cito test), згідно з якими в сечі ОСОБА_1 було виявлено марихуану.

Лабораторне дослідження є вторинним від медичного огляду, воно підтверджує або спростовує висновок, зроблений лікарем на підставі медичного огляду.

Слід зазначити, що лікар під час огляду особи не повинен давати оцінку її поясненням і спростовувати їх, як про це зазначає апелянт, а має встановлювати стан сп`яніння або його відсутність, що ним і було зроблено.

Остаточний діагноз повинен бути встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних, що відбувається лікарем в процесі огляду водіїв.

Діагноз лікаря, який вноситься до акта медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться лікарем не тільки на підставі результатів тестування, а він звертає увагу на клінічну картину.

Клінічні дані в поєднанні з результатом тесту дають можливість визначити, чи перебуває людина під дією наркотичних речовин.

Відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та відхиляються апеляційним судом.

Крім того, апеляційний суд наголошує, що відповідно до п.п.7, 8, 9, 12 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 дослідження на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини, та надає якісний показник. Швидкі тести не потребують метрологічного контролю, тому не входять до галузі атестації.

Положеннями чинного законодавства не вимагається встановлення кількісних показників наркотичної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Швидкий тест на виявлення наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакціє є імунохроматографічним дослідженням для швидкого візуального встановлення наркотичних речовин та/або їх метаболітів у сечі людини.

За даними акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №10296 від 10.11.2023 року та результату імунохроматографічного дослідження від 10.11.2023 року, в організмі ОСОБА_1 виявлена марихуана.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 заявив, що він не бачив чи дійсно саме його зразок сечі був предметом лабораторного дослідження на предмет наявності в ній наркотичної речовини. А відтак результати такого дослідження є сумнівними. Проте апеляційний суд звертає свою увагу на те, що того ж дня через 5 годин о 18.30 год. ОСОБА_1 особисто за власної ініціативи звертався до КНП «ОКЗзНПД» за для проведення повторного медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Для цього навіть особисто сплатив 552,12 грн за проведення такого огляду. Проте згодом від повного медичного огляду 10.11.2023 року о 20.45 год немотивовано відмовився. (а.п. 40, 41)

До доводів апеляційної скарги про те, що регулярний прийом ОСОБА_1 лікарського протиепілептичного медпрепарату Valprocom dtd300 міг позначитись на лабораторному дослідженні і зумовити хибнопозитивний результат, апеляційний суд ставиться критично, оскільки стороною захисту для цього не надано жодних доказів і такі твердження ґрунтуються виключно на припущеннях.

На відеозаписові зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та такий відеозапис дає можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Тобто вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Доводи апелянта з приводу того, що зупинка транспортного засобу була неправомірною є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, бо питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування постанови суду. Крім того, апелянтом не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки, яка нібито мала місце 10.11.2023 року.

Загалом доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою районним судом постановою, проте висновків суду не спростовують.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

У зв`язку з наведеним, відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП та врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та всі обставини справи.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28 лютого 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 334/10707/23