ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/1152/24

Провадження № 3/293/725/2024

24 жовтня 2024 рокуселище Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Збаражський Олег Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2024 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №104801 від 01.08.2024 відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та 30.09.2024 надійшли протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР 1 №139054 та ЕПР 1 №139060 від 29.09.2023 за ч. 5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судових справ між суддями вищевказані адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 розподілені для розгляду судді Збаражському О.М.

Відповідно до вимог п.6 Розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814, у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.

Таким чином, суд вважає за доцільне об`єднати в одне провадження матеріали справ №293/1152/24, №293/1422/24 та №293/1421/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП, так як вони складені відносно однієї і тієї ж особи, з присвоєнням єдиного унікального номеру №293/1152/24.

В судове засідання 24.10.2024 ОСОБА_1 не прибув, будь-яких заяв та клопотань не подавав, про дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, у відповідності до вимог ст. 277-2 КУпАП, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення ОСОБА_1 поштового відправлення.

При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_1 достеменно знав про складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 130, ч.5 ст.126 КУпАП та розгляд їх судом, про що свідчать його підписи у протоколах про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, положення ст. 268 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про розгляд справи, визнає причину неявки у судове засідання неповажною і розцінює його неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з цим суд розглядає справу у його відсутність на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В порядку статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частиною 9 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Положеннями пункту 2.1 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР) передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №104801 від 27.07.2024, ОСОБА_1 27.07.2024 о 20 год. 00 хв. в смт Черняхів, вул. Володимирська, 4, керував транспортним засобом ВАЗ-21120 д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, повторно, притягувався за ч.2 ст. 126 КУпАП 14.10.2023, постанова серії БАД 953233, чим порушив вимоги п.2.1.а. ПДР, за що передбачена відповідальність ч.5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №139054 від 29.09.2024, ОСОБА_1 29.09.2024 о 00 год. 29 хв. в с.Високе, вул. Ланги,1, керував транспортним засобом марки ВАЗ-2109 НОМЕР_2 , не маючи права керування повторно протягом року, відповідно до постанови за ч.2 ст. 126 КУпАП серії БАД 953233 від 14.10.2023, чим порушив п.2.1.а ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, за передбачена відповідальність ч.5 ст. 126 КУпАП.

Факт вчинення вказаних адміністративних правопорушень ОСОБА_1 доводиться протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР 1 №139054 від 29.09.2024 та серії №104801 від 27.07.2024, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №953233 від 14.10.2023, згідно якої ОСОБА_1 14.10.2023 піддавався адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400грн, відеозаписом події від 29.09.2024.

Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі судом встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та винуватість ОСОБА_1 у їх вчиненні.

При цьому, ОСОБА_1 зауважень щодо змісту протоколів не подавав, ознайомився під підпис із зазначеними в протоколах обставинами, щодо роз`яснення прав та обов`язків, та без зауважень підписав протоколи.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Суд встановив, що протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 складені в установленому законом порядку, відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 139060 від 29.09.2024, ОСОБА_1 29.09.2024 о 00 год. 29 хв. в с.Високе, вул. Ланги, керував автомобілем марки ВАЗ-2109 НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Алкотестера Драгер 6820 та в медичному закладі відмовився на нагрудний портативний відео реєстратор поліцейського 1, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.2 ст. 130 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд установив, що поліцейським вказаний протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений саме за відмову водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, вчинену повторно протягом року.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9.а) Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху визначено, що особи які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Порядком). Згідно пункту 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 12 Розділу II вказаної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.п.6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Факт вчинення вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №139060 від 29.09.2024; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.09.2024; постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 28.11.2023 у справі №293/1839/23, згідно якої ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами. Постанова суду набрала законної сили 09.12.2023; відеозаписами з відео реєстратора поліцейського від 29.09.2024.

Як вбачається з долучених до справи відеозаписів від 29.09.2024, патрульний поліції повідомив водія про причину зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 не заперечував проти керування транспортним засобом та підтвердив те, що не має посвідчення водія. Після чого патрульний поліції повідомив ОСОБА_1 про наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, однак на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою «Alkotest Drager» або в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Після чого патрульний поліції повідомив водія про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП, на що заперечень не було та в присутності водія склав протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому, ОСОБА_1 , зауважень щодо змісту протоколу не подав, ознайомився під підпис із зазначеними в протоколі обставинами, щодо роз`яснення прав та обов`язків, та без зауважень підписав протокол.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`янінням у встановленому законом порядку.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу поліцейським або в медичному закладі встановлюється судом на підставі доказів, які досліджені та оцінені судом за внутрішнім переконанням.

Таким чином, з огляду на те, що відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була зафіксована поліцейськими за допомогою спеціальних технічних засобів, а саме портативного відео реєстратора, і відеозапис було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В ході складання 29.09.2024 щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення порушень вимог ст.266 КУпАП допущено не було.

Суд неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі докази по справі дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною, його дії кваліфіковано правильно.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Адміністративне стягнення судом накладається відповідно до санкції ч.2 ст.130 КУпАП та положень ст. 33 КУпАП, якою передбачено неврахування особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність у випадку накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

В матеріалах справи відсутні докази про набуття ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

Згідно з роз`ясненнями абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином, неможливо позбавити права особи, якщо водій не набув права на керування транспортним засобом, тому суд дійшов висновку про те, що до особи правопорушника не може бути застосоване стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази належності на праві власності ОСОБА_1 транспортних засобів ВАЗ-2112 д.н.з. НОМЕР_1 та ВАЗ-2109 НОМЕР_2 .

Враховуючи викладене, суд призначає ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме санкції ч.2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 40-1, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №293/1152/24, №293/1421/24 та №293/1422/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП. Об`єднаній справі про адміністративні правопорушення присвоїти єдиний унікальний номер судової справи № 293/1152/24.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про накладення штрафу, та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ