ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 рокуСправа № 495/9225/24
Номер провадження 3/495/3355/2024

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-Кодекс),

встановила:

07.10.2024 до суду надійшли вказані адміністративні матеріали.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №171232 від 03.10.2024 ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу, із таким формулюванням: 02.10.2024 о 19:00 год. громадянка ОСОБА_1 не виконувала передбачені ст. 150 Сімейного Кодексу обов`язки, щодо забезпечення належного виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та свого опікуваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 184 Кодексу.

У судове засідання 22.10.2024 ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час, місце судового розгляду належно повідомлена під час складання протоколу, про що засвідчила власним підписом, та шляхом направлення судових повісток у вигляді смс-повідомлення; про поважність причин неявки, відкладення розгляду справи суду не заявила.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

Керуючись наведеним та враховуючи правила статті 268 Кодексу, суд дійшов висновку про можливість судового розгляду за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідальність за частиною першою статті 184 Кодексу настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Вина правопорушника підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 171232 від 03.10.2024; рапортом; заявою від 02.10.2024; поясненнями учасників адміністративного правопорушення; копією документів, що підтверджують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; копією рішення про доцільність встановлення опіки над ОСОБА_3 ; копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 .

Перелічені докази не викликають жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку; докази у своїй сукупності доводять факт вчинення поставленого у провину адміністративного правопорушення. У суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності вини особи у вчиненні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, в її діях встановлено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 184 Кодексу, за значене правопорушення передбачена відповідальність у виді попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд вважає за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу, частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн 60 коп.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 27, 33-35, 184, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять грн 60 коп.).

Згідно із статтею 307 Кодексу штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу. Згідно із статтею 308 Кодексу у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Ю.Ф. Волкова