Номер провадження 3/521/350/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Роїк Д.Я. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 089877 від 23.03.2023 року, о 00:02 , водій ОСОБА_1 в м. Одесі по вул. Дальницька, 45, керував автомобілем Nissan Noteд.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, з запахом алкоголю з порожнини рота, почервонінням очей. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Drager alcotest 7510 ARMF 0314 у встановленому законом порядку , результат огляду 0,95 ‰.

ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Миколюк А.П. надав до суду клопотання , в якому зазначив, що ОСОБА_1 не погоджується з обставинами викладеними у протоколі. З даним протоколом ОСОБА_1 не згодний, вину у скоєному не визнає, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складено з порушенням ст. 266 КУпАП.Також, в клопотанні зазначив, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Зазначав, що привіз дівчину до дому. Припаркував автомобіль на тротуарі. Через деякий час вийшов на вулицю, перевірити сигналізацію в машині, в той час проїжджав поряд патруль поліції. Зупинили машину, підійшли до нього і запитали чого тут припарковав машину. Далі поліцейські зазначили що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, і запропонували пройти тест. Зазначивши що він не керував автомобілем, а вжив алкогольні напої з дівчиною вже дома, погодився пройти тест. Звертав увагу суду на те, що матеріали справи не містять доказів його керування т/з.Крім того вказував на те, що протокол складався у комендантську годину, а він як законослухняний громадянин не порушував обмеження, введені у зв`язку з воєнним станом.Захисник також зазначив, що працівниками патрульної поліції було порушено ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», про що свідчать матеріали справи та відеозапис з нагрудних камер патрульної поліції, які не містять інформації про передбачені законом підстави для такої зупинки. А також, додав, що відеозапис, що долучено до матеріалів справи не містить моменту керування транспортним засобом особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП повинен, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, шо мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі "Малофєєва проти Росії" (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі "Карелін проти Росії" (Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, "коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивною стороною правопорушення є керування транспортними засобами особами, зокрема, в стані алкогольного сп`яніння.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 089877 від 23.03.2023 року, зазначено, що водій ОСОБА_1 23.03.2023 року о 00 годині 02 хвилини в м. Одесі по вул. Дальницька, 45 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Тобто, ОСОБА_1 інспектором поліції ставиться у провину порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху, яка передбачає, заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Отже лише, керування водієм транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тобто одночасному доказуванню підлягають одночасно дві обставини: керування транспортним засобом і перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 КАС ВС зазначив, що "само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Так, з переглянутих відеоматеріалів, не вбачається факту керування ОСОБА_1 23.03.2023 року о 00 годині 02 хв. у м. Одесі по вул. Дальницькій, 45, транспортним засобом, як про це зазначено у протоколі.

Крім того, наявний у матеріалах справи відеозапис не містить і запису зупинки працівниками поліції вказаного автомобіля під його керуванням.

На відео лише зафіксовано як інспектори патрульної поліції підійшли до ОСОБА_1 який перебував біля автомобіля Ниссан. Також, зафіксовано проходження ОСОБА_1 тесту на стан алкогольного сп`яніння.

Суд зауважує, що знаходження особи в нетверезому стані біля транспортного засобу, яке знаходиться в нерухомому стані, не є доказом вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки не доводить факт керування транспортним засобом.

Також, матеріали справи не містять жодного доказу про вчинення ОСОБА_1 будь-якого іншого адміністративного правопорушення, а також, виявлення ознак алкогольного сп`яніння, що б стало беззаперечною підставою для подальшого проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тобто, наявні в матеріалах справи докази не містять об`єктивних даних, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, суд вважає, що порушення, допущені поліцейським при складанні протоколу, є істотними та доходить висновку, що за їх наявності дійти до беззаперечного твердження про наявність вини ОСОБА_1 не вбачається за можливе.

Дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів адвоката Миколюка А.П. щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в цій справі докази, приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та відповідно, наявності в його діях складу цього правопорушення, у зв`язку з чим, справа щодо нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.Я. Роїк