ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/2957/24 Головуючий в 1 інст.Клименко Л.В.
Провадження №33/807/687/24 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., участю особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Кальній Д.С., представника іншого учасника ДТП ОСОБА_2 - адвоката Любченка В.М., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою іншого учасника ДТП ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 10 липня 2024 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пологи Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою суду, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №698398 від 25 квітня 2024 року убачається, що 16 січня 2024 року о 09 годині 44 хвилини, водій ОСОБА_1 , здійснюючи рух вздовж АД-М-30 Стрій Умань Дніпро Ізварино через м.Вінниця, керуючи транспортним засобом MAN, TGX 26.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час руху був неуважним, не врахував дорожньої обстановки, не зменшив швидкості руху та не здійснив повну зупинку при появі на шляху перешкоди, не обрав безпечну дистанцію, під час обгону здійснив зіткнення з транспортним засобом Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив п.п.2.3.б, 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає.

В апеляційній скарзі інший учасник ДТП ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, не проаналізував наявні у справі докази, а висновок суду про недоведеність вини ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України є необґрунтованим.

Зауважує, що 16 січня 2024 року близько 09 год. 44 хв. вона керувала автомобілем MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись по автодорозі Стрій - Умань - Дніпро - Ізварино на території Кропивницького району Кіровоградської області, зі сторони с.Созонівка в напрямку с.Нове. Була світла пора доби, у неї було увімкнено ближнє світло фар, йшов сніг, проїзна частини була засніжена. Рух здійснювала зі швидкістю близько 80 км/год. Проїзна частина мала по одній смузі руху в кожному напрямку, видимість в напрямку руху становила не менше ніж 300 метрів. В попутному напрямку попереду її автомобіля рухався вантажний автомобіль MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 в складі з напівпричепом Kogel, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який рухався зі швидкістю близько 50 км/год., у зв`язку з чим, вона вирішила здійснити маневр обгону вказаного транспортного засобу. Будь-яких знаків, дорожньої розмітки, що забороняло їй здійснити маневр обгону в місці обгону не було.

Вказує, що коли вона здійснила маневр обгону, вона повернулась в смугу її руху. Попереду керованого нею автомобіля транспортних засобів не було, в зустрічному напрямку також не було транспортних засобів. Коли вона продовжила рух та проїхала біля 500-1000 метрів, її автомобіль занесло вправо та вона здійснила наїзд правою задньою частиною свого автомобіля в металевий відбійник, який знаходився з правого боку. Керований нею автомобіль зупинився передньою частиною частково на проїзній частині. В цей момент вона подивилась назад, автомобіль MAN знаходився на значній відстані біля 300 м до її автомобіля. Вона увімкнула аварійний сигнал та знаходилась в середині автомобіля за кермом. Близько через 30 секунд з моменту її повної зупинки вона відчула сильний удар в передню ліву частину її автомобіля, коли вийшла з автомобіля, то побачила, що автомобіль MAN допустив наїзд передньою правою частиною кабіни з передньою лівою частиною її автомобіля.

Апелянт зазначає, що при ухвалені оскаржуваної постанови судом першої інстанції були не повністю досліджені надані до матеріалів справи докази, зокрема висновок судової інженерно-транспортної авто-технічної експертизи, яка була проведена під час розгляду справи, зокрема у висновку судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/112-24/3059-ІТ від 11 березня 2024 року зазначено, що в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля MAN TGX 26.440. ОСОБА_1 регламентувались вимогами п.п.2.3 (б) і (д), 12.3, 13.1 та 13.3 ПДРУ. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля MAN TGX 26.440 ОСОБА_1 , виконуючи вимоги п.п.2.3 (б) і (д), 12.3, 13.1 та 13.3 ПДРУ, мав у своєму розпорядженні можливість не створювати умов, які в подальшому призвели до ДТП. В розглянутій дорожній обстановці дії водія автомобіля MAZDA 6 ОСОБА_2 , спрямовані на можливість уникнути ДТП, вимогами ПДР не регламентувались. В даній дорожній ситуації водій автомобіля MAZDA 6 ОСОБА_2 не мала можливості уникнути ДТП. В розглянутій дорожній обстановці, з технічної точки зору, невідповідність дій водія автомобіля MAN TGX 26.440. ОСОБА_1 вимогам п.п.2.3 (б) і (д), 12.3, 13.1 та 13.3 ПДР знаходяться в причинному зв`язку з ДТП, що сталася.

На цей доказ суд першої інстанції не звернув уваги, що в свою чергу привело до винесення необґрунтованої постанови.

05 вересня 2024 року на адресу Запорізького апеляційного суду надійшли заперечення захисника Фоміна адвоката Кальній Д.С. на апеляційну скаргу іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , в яких сторона захисту просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. Додатково в своїх запереченнях захисник звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та неспростовним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення. Вказує, що під час розгляду справи були допитані потерпіла ОСОБА_2 , особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , досліджені докази, які надала потерпіла.

Так, інший учасник ДТП - ОСОБА_2 пояснила, що 16 січня 2024 року о 09 годині 44 хвилини вона керувала автомобілем «МАЗДА 6» та рухалась по автодорозі «Стрий - Умань» по території Кропивницького району Кіровоградської області. Попереду рухався автомобіль «МАН» з причепом. Дорога була покрита снігом. Рух здійснювала зі швидкістю 80 км/год. Обігнала автомобіль і продовжила рух, проїхала метрів 500, а потім машину занесло - задню частину, зупинилась. Вантажний автомобіль знаходився на відстані 150-200 метрів і міг загальмувати, але продовжив рух та допустив зіткнення причепом з передньою частиною автомобіля, а потім автомобіль зіткнувся з відбійником.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що рухався по автодорозі «Стрий - Умань» зі швидкістю 50 км/год. Під час руху його обігнав автомобіль «Мазда 6», який після обгону різко змістився на його смугу руху. В цей час легковий автомобіль занесло, він вдарився об відбійник передньою частиною, його розвернуло перпендикулярно дорозі - задньою частиною до відбійника, а передньою частиною до середини дороги. Дорожнє покриття було покрито снігом. Його автомобіль був на незначній відстані від автомобіля «МАЗДА» і зупинити автомобіль він не встиг, а лише встиг прийняти ліворуч, але відбулось зіткнення з автомобілем «МАЗДА».

Відповідно до зазначеного клопотання експертам надані вихідні дані, відповідно до яких, ОСОБА_2 пояснює, що після обгону її автомобіль занесло і вона вдарилась задньою частиною у відбійник, зупинилась і простояла приблизно 30 секунд, то з її автомобілем зіткнувся автомобіль «МАН», який вона обігнала. Пояснення водія автомобіля «МАН» - в клопотанні не інформативні. Висновок експерта №СЕ-19/112-24/3059-ІТ від 11 березня 2024 року складений за двома варіантами за поясненнями водія ОСОБА_1 , та за поясненнями водія ОСОБА_2 . По поясненням водія ОСОБА_2 - водій ОСОБА_1 , порушив п.п.12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП. На аркуші 4 експертизи у п.2 та п.5 зазначено, що у зв`язку з відсутністю даних по показам водія ОСОБА_1 надати відповідь про наявність порушень в його діях, діях водія ОСОБА_2 порушень ПДР України не надається можливим. Окрім того, зазначає про те, що експертиза в першу чергу проводилась за детальними показами водія ОСОБА_2 у висновках у п.4. сторінки 8 висновку зазначено, що ОСОБА_2 виконуючи вимоги п.п.2.3 б) та 12.1 Правил дорожнього руху України мала у своєму розпорядженні уникнути створення умов, що привели до настання даної дорожньо-транспортної пригоди. Не дивлячись на той факт, що експертиза зазначає в першу чергу, що саме ОСОБА_2 створила умови, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, а саме аварійну ситуацію суддя Кіровського районного суду м.Кировограда Бурко Р.В. виносить рішення від 27 березня 2024 року по справі ЄУН № 390/142/24 відповідно до якої, справу щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Досліджені фотознімки з місця пригоди, які надають детальну інформацію стосовно дорожньої обстановки - дорога покрита снігом, автомобіль «МАЗДА 6», яким керувала ОСОБА_2 - пошкоджений лише у передній частині автомобіля (капот передній, передні крила, передній бампер, передні фари). Таким чином, пояснення ОСОБА_2 надані під час засідання в Жовтневому районному суді м.Запоріжжя протирічать в повному обсязі іншим наданим нею ж доказам, а саме: в вихідних даних на експертизу, рішенні судді Кіровського районного суду м.Кіровограда зазначено, що спочатку відбувся наїзд задньою частиною автомобіля «МАЗДА» під керуванням водія ОСОБА_2 на відбійник, а вже потім - з автомобілем «МАН» під керуванням водія ОСОБА_1 . В засіданні в Жовтневому районному суді м.Запоріжжя ОСОБА_2 пояснила, що зіткнення з відбійником відбулась вже після зіткнення з автомобілем «МАН». Висновок експерта СЕ-19/112-24/3059-IT від 11 березня 2024 року зроблено на вихідних даних, зазначених в клопотанні ОСОБА_2 , в першу чергу відстань між автомобілями під час зупинки автомобіля «МАЗДА 6» та автомобілем «МАН» становить 300 метрів. Під час судового засідання «потерпіла» про це забула і пояснила, що відстань від автомобілів була 150-200 метрів, а це однозначно змінить висновки експерта і не на користь потерпілої. В копіях письмових документів ОСОБА_2 зазначає, що її автомобіль зіткнувся з металевим відбійником задньою частиною, але ані в схемі місця ДТП, а ні на фотографіях будь-яких пошкоджень автомобіля «МАЗДА 6» в задній частині не зафіксовано. Приймати до уваги рішення у справі щодо ОСОБА_2 , як доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не можна з таких причин:

1)відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в діях ОСОБА_2 не означає, що автоматично в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

2)відповідно до ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення орган, посадова особа виносить постанову, а не ухвалу.

3)в Ухвалі суддя зазначає, що співробітником поліції були допущенні значні порушення «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі за текстом Інструкція)», затвердженої наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (зі змінами) при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , а саме не були роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП.

Також, захисник вказує, що при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 останній взагалі не був присутній при його складанні. Жодних вимог діючого законодавства при складанні протоколу за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 співробітником поліції не виконано.

Сторона захисту вважає, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Заслухавши думку представника іншого учасника ДТП ОСОБА_2 - адвоката Любченка В.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Кальній Д.С., які заперечували проти доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Судом першої інстанції при розгляді цієї справи вимоги зазначених норм закону дотримано в повній мірі.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №698398 від 25 квітня 2024 року зазначено, що 16 січня 2024 року о 09 годині 44 хвилини, водій ОСОБА_1 , здійснюючи рух вздовж АД-М-30 Стрій Умань Дніпро Ізварино через м.Вінниця, керуючи транспортним засобом MAN, TGX 26.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час руху був неуважним, не врахував дорожньої обстановки, не зменшив швидкості руху та не здійснив повну зупинку при появі на шляху перешкоди, не обрав безпечну дистанцію, під час обгону здійснив зіткнення з транспортним засобом Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив п.п.2.3.б, 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає.

Відповідно до положень п.2.3.б Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до положень п.12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до положень п.13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до положень п.13.3 Правил дорожнього руху України, під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

До протоколу додано: повідомлення про запрошення до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції; копія заяви ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП від 05 квітня 2024 року; копія ухвали Кіровського районного суду м.Кіровограда від 27 березня 2024 року; копія постанови Кіровського районного суду м.Кіровограда від 27 березня 2024 року; копія постанови Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2024 року.

Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення, не додано.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив суду, що 16 січня 2024 року приблизно о 09 годині 44 хвилини він, керуючи транспортним засобом MAN з напівпричепом, здійснював рух вздовж проїзної частини автомобільної дороги Стрій Умань Дніпро Ізварино через м.Вінниця зі швидкістю 50 км/год. Вказана дорога має по одній смузі руху в попутному та зустрічному напрямку, а дорожнє покриття того дня було покрито снігом. Під час руху його обігнав легковий автомобіль Mazda 6, який після виконаного обгону різко змістився на його смугу руху. Однак, саме в цей момент транспортний засіб Mazda 6 почало заносити, надалі він вдарився у відбійник передньою частиною, у зв`язку з чим його розвернуло перпендикулярно дорозі задньою частиною до відбійника, а передньою до середини дороги. Так як його транспортний засіб був на незначній відстані від автомобіля Mazda 6 і зупинити його до повної зупинки не видавалось за можливе, він прийняв ліворуч з метою уникнення зіткнення, однак запобігти цьому не вдалось. У результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На думку ОСОБА_1 , вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини водія транспортного засобу Mazda 6 ОСОБА_2 , яка не врахувала дорожньої обстановки та не впоралась із керуванням власного транспортного засобу.

Захисник адвокат Кальній Д.С. при розгляді справи в суді першої інстанції звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, посилаючись на те, що саме водій автомобіля Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_2 створила умови, які у подальшому призвели до дорожньо-транспортної пригоди, а відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, згідно постанови Кіровського районного суду м.Кіровогорад від 27 березня 2024 року, не може автоматично утворювати склад цього ж адміністративного правопорушення в діях водія ОСОБА_1 . Окрім того, звернув увагу суду на значну розбіжність пояснень, наданих потерпілою, а також на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №698398 щодо ОСОБА_1 складено без присутності останнього.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 в суді першої інстанції пояснила, що 16 січня 2024 року приблизно о 09 годині 44 хвилин вона здійснювала рух вздовж проїзної частини автомобільної дороги Стрій Умань Дніпро Ізварино через м.Вінниця зі швидкістю приблизно 80 км/год. Попереду неї рухався транспортний засіб MAN з напівпричепом. Дорога була вкрита снігом. Після того, як вона здійснила обгін транспортного засобу MAN, вона повернулась до смуги руху, в якій рухалась до цього. Проїхавши приблизно 500 метрів, її автомобіль почало заносити, однак, попри це, була переконаною, що могла контролювати рух керованого нею транспортного засобу. У результаті, задню частину її легкового автомобілю занесло вправо, після чого вона зупинила транспортний засіб та увімкнула сигнал аварійної зупинки. При цьому вона зауважила, що її автомобіль був розташований діагонально відносно проїзної частини дороги. У свою чергу водій вантажного транспортного засобу знаходився на відстані приблизно 150 200 метрів він неї, а отже мав можливість зупинитися, однак продовжив рух та допустив зіткнення з передньою частиною її автомобіля, після чого керований нею транспортний засіб вдарило у відбійник. Переконана, що при виконанні обгону транспортного засобу MAN з напівпричепом нею були дотримані всі вимоги Правил дорожнього руху України, а вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 .

При апеляційному розгляді справи представник ОСОБА_2 адвокат Любченко В.М. навів доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі.

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кальній Д.С. заперечували проти доводів апеляційної скарги. Захисник зазначив про те, що рішення суду першої інстанції, на його думку, є законним та обґрунтованим. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним та беззаперечним доказом у справі. Щодо обставин ДТП зазначив, що обидва транспортні засоби рухались в попутному напрямку руху. Водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «МАН» з причепом, їхав попереду. Події відбувались взимку. Йшов сніг. На вказаній ділянці дороги наявна суцільна лінія дорожньої розмітки, яку заборонено перетинати. В свою чергу, ОСОБА_2 , не дотримуючись Правил дорожнього руху України, зі швидкістю 80 км/год. здійснила обгін транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Після цього, ОСОБА_2 не впоралась з керуванням свого транспортного засобу та зіткнулась з відбійником. Від удару транспортний засіб ОСОБА_2 розвернуло, автомобіль стояв посередині дороги. Експертиза у справі щодо ОСОБА_2 проводилась виключно за вихідними даними, які надавала ОСОБА_2 . В своїх поясненнях, які враховувались при проведенні експертизи, ОСОБА_2 вказала, що вона, після того, як зіткнувшись з відбійником, зупинила свій автомобіль та знаходилась в нерухомому стані 30 секунд, а вантажний автомобіль під керуванням ОСОБА_1 знаходився від неї на відстані 300 метрів. Проте, вказані обставини не відповідають дійсності. При розгляді справи щодо ОСОБА_1 . ОСОБА_2 повністю змінила свої показання щодо обставин ДТП та наполягала на тому, що відстань між автомобілями була 150-200 метрів. Також, ОСОБА_2 спочатку пояснювала про те, що транспортний засіб під її керуванням занесло та вона зіткнулась з відбійником, а вже при розгляді справи в суді першої інстанції щодо ОСОБА_1 . ОСОБА_2 стверджувала, що її автомобіль занесло, вона зупинилась, відбулось зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 , після чого вже вона зіткнулась з відбійником. Окрім того, захисник звернув увагу на те, що в копіях письмових документів ОСОБА_2 зазначає, що її автомобіль зіткнувся з металевим відбійником задньою частиною, але ані в схемі місця ДТП, а ні на фотографіях будь-яких пошкоджень автомобіля «МАЗДА 6» в задній частині не зафіксовано. За вказаних обставин захисник вважає, що матеріали справи не містять жодних доказів про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені представником ОСОБА_2 адвокатом Любченком В.М. при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Що стосується доводів ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, не проаналізував наявні у справі докази та дійшов необґрунтованого висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, то суд апеляційної інстанції вважає ці доводи безпідставними та такими, що суперечать змісту оскаржуваної постанови.

На думку апеляційного суду, висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи відповідають, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Докази, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №698398 від 25 квітня 2024 року, складеного щодо ОСОБА_1 - є недостатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні.

Матеріали справи свідчать про те, що адміністративна перевірка проведена поверхнево, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано необхідних матеріалів, в т.ч. Схеми ДТП. Остання надана учасниками процесу вже під час розгляду справи судом.

Проаналізувавши всі наявні матеріали, в т.ч. і надані сторонами докази, суд дійшов правильного висновку про суперечливість пояснень ОСОБА_2 з приводу обстановки та обставин ДТП, в т.ч. пояснень, які зафіксовані в письмових матеріалах справи.

Відомості з копії Схеми ДТП, в т.ч. щодо розташування автомобілів після ДТП та їх пошкодження, стану дорожнього покриття не спростовують версії сторони захисту.

Висновок судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/112-24/3059-ІТ від 11 березня 2024 року, на який посилається апелянт, та копія якого міститься в матеріалах справи, на думку апеляційного суду, також не може поза розумним сумнівом підтверджувати вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, оскільки вищевказаний висновок складений за двома варіантами та не містить категоричної відповіді на поставлені питання. В дослідницькій частині висновку звернуто увагу на те, що показання водіїв - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суттєво різняться між собою, а надані на дослідження матеріали не містять об`єктивних даних про механізм розвитку подій перед ДТП.

В свою чергу, вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати єдиним і достатнім доказом для доведення винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні, на що обґрунтовано вказав суд в оскаржуваній постанові.

Разом з цим, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі - презумпції невинуватості. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення в діях особи складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган.

На думку апеляційного суду, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом».

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення.

На підтвердження протилежного в матеріалах справи достатніх доказів немає.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції оцінив докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, та зробив правильні висновки по суті справи.

Неповноти та однобічності з`ясування обставин, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, а також упередженості з боку суду першої інстанції не убачається.

Отже, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу іншого учасника ДТП ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 10 липня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 331/2957/24