П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 жовтня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про порушення митних правил, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження: Закарпатська область, Мукачівський район, с. Страбичево, місце роботи: лікар-кардіолог КМП «ЗОКЦКК» ЗОР, місце проживання: АДРЕСА_1 ; закордонний паспорт НОМЕР_1 від 10.01.2018 року, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України, за апеляційною скаргою адвоката Мокану В. Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.05.2024,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.05.2024 громадянина України ОСОБА_1 визнано винним в порушенні митних правил за ч. 6 ст. 470 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу, а саме: вантажного автомобілю з номером кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_3 , вартість якого згідно протоколу про порушення митних правил №1126/30500/23 від 15.10.2023 року становить 57 963, 30 грн. На підставі ст. 541 ч. 2 МК України, у разі неможливості конфіскувати вантажний автомобіль з номером кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_3 , стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави його вартість в розмірі 57 963, 30 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил 15.10.2023 року о 18 год. 36 хв. в зону митного контролю на ділянку «в`їзд в Україну» митного поста «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці заїхав легковий автомобіль марки «VW», моделі «PASSAT», VIN НОМЕР_4 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_5 , під керуванням гр. ОСОБА_1 .

Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу зелений коридор.

До митного контролю гр. України ОСОБА_1 було подано техпаспорт, контрольний талон та паспорта пасажирів.

Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, внаслідок чого встановлено, що 24.07.2016 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС гр. України ОСОБА_1 на митну територію України в митному режимі «транзит» було ввезено автомобіль з номером кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_3 .

Згідно ст. 95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту:

1)для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб)

Згідно із ст. 102 Митного кодексу України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів, поміщених у цей режим, за межі митної території України.

Відповідно до ст.95 МК України, до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної сили.

У статті 192 МК України зазначені заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів. Зокрема, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Порядок визначення особливостей виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачений Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі - Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 року за N 1669/21981 (далі - Порядок).

У розділі VIII даного Порядку надано визначення аварії та обставин непереборної сили. Так, аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Пунктом 3 розділу VIII зазначеного Порядку передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили (пункт 5 розділу VIII Порядку).

У своєму поясненні гр. України ОСОБА_1 не підтвердив факт ввезення 24.07.2016 року вантажного автомобіля з номером кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_3 .

Згідно мережі Інтернет ресурсу (сайт «mobile.de») вартість аналогічного/подібного автомобіля складає 1500 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 15.10.2023 р. складає 57963 грн. 30 коп. (п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят три грн.20 коп.).

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу особистого користування, а саме: вантажного автомобіля з номером кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_3 , що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 6 статті 470 Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі адвокат Мокану В. Д. просить зазначену вище постанову судді від 15.05.2024 скасувати та постановити нову, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з підстав, передбачених ст. 22 КУпАП України. У випадку відмови у задоволенні п. 2 прохальної частини скарги постановити постанову, якою взяти до уваги вартість транспортного засобу в розмірі зазначеному ОСОБА_1 400 євро, еквівалентному 16 720, 00 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Мокану В. Д. констатує, що суд першої інстанції не дав оцінку викладеним ОСОБА_1 в своєму поясненні-клопотанні, а також його адвокатом в судовому засіданні фактам і обставинам за яких ОСОБА_1 допустив вчинення адміністративного правопорушення внаслідок введення його в оману іншими особами, а також даним про стан його здоров`я, сімейний стан, даним характеризуючих його за місцем роботи. Місцевий суд не зазначив своєї позиції з цього приводу та причини відмови в застосуванні щодо ОСОБА_1 ст. 22 КУпАП України. Апелянт посилається на долучену ОСОБА_1 роздруківкою з мережі Інтернет про визначення вартості транспортного засобу, з якої слідує, що вартість транспортного засобу марки FORD моделі TRANSIT, становить 400 євро, еквівалентною 16 720, 00 грн., на що суд першої інстанції уваги не звернув.

В судовому засіданні, в апеляційній інстанції, адвокат Мокану В. Д. підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити. Представник Закарпатської митниці Селеш О. Я. заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, постанову суду без змін.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення із наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження в справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з точним дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил суд апеляційної інстанції вважає, що суддею місцевого суду дотримані вимоги вказаних вище норм матеріального та процесуального права як при розгляді справи про порушення митних правил, протокол за скоєння яких складено щодо ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 470 Митного Кодексу України, так і судом при постановленні судового рішення.

Вказані у протоколі обставини підтверджуються іншими письмовими доказами, які досліджені та перевірені місцевим судом та судом апеляційної інстанції, зокрема: даними протоколу про порушення митних правил №1126/30500/23 від 15.10.2023 року, поясненнями ОСОБА_1 , даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску, згідно яких 24.07.2016 року о 23 год. 35 хв. через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС гр. України ОСОБА_1 на митну територію України в митному режимі «транзит» було ввезено вантажний автомобіль з номером кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_3 .

Вказані докази, на переконання апеляційного суду, є належними, достатніми та допустимими, отримані у передбаченому законом порядку, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи.

Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги те, що фактичні обставини адміністративного правопорушення та кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 470 МК України учасниками судового провадження не оспорюється, а тому висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України порушення митних правил визнається таким, що ґрунтується на вимогах закону, матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказах, визнається належним чином вмотивованим.

Водночас, відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд розглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права.

Згідно з ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).

Відповідно до частин 3, 4 статті 57 Митного кодексу України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.07.2003 за №1074/8395 у пункті 7.35 вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також зі спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань.

Відповідно до матеріалів справи, вартість подібного транспортного засобу здійснювалась згідно мережі Інтернет ресурсу (сайт «mobile.de») вартість аналогічного/подібного автомобіля складає 1500 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 15.10.2023 р. складає 57963 грн. 30 коп. (п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят три грн.20 коп.), що відповідає вимогам чинного законодавства (а. с. 14).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 долучено довідку-витяг з мережі Інтернет про визначення вартості транспортного засобу, з якої слідує, що вартість транспортного засобу марки FORD моделі «TRANSIT», на дату складання протоколу про порушення митних правил, становить 400 євро, еквівалентною 16 720,00 грн. (а. с. 44).

Отже, з матеріалів справи слідує, що митна вартість вищезазначеного транспортного засобу встановлена митним органом не за основним методом. При цьому, судом першої інстанції вартість було враховано із мережі інтернет ресурсу додану митним органом (а.с. 14) і не враховано того, що доданий стороною захисту (а.с. 44).

Апеляційний суд констатує, що за своєю природою обидва документи є однаковими, однак вартість продажу аналогічних транспортних засобів визначено по різному. Обираючи документ наданий митним органом, суд першої інстанції не обґрунтував причину, через яку не було враховано доказ, поданий захисником.

Апеляційний суд виходить з того, що усі сумніви у справі про притягнення до адміністративної відповідальності особи слід тлумачити на користь цієї особи. У тому числі це стосується визначення митної вартості транспортного засобу.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним митних правил буде сприяти досягненню основної мети виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством та попередження вчинення ним нових правопорушень.

За таких обставин, постанова Ужгородського міськрайонногорайонного суду м. Львова від 15 травня 2024 року стосовно ОСОБА_1 підлягає зміні в частині конфіскації транспортного засобу, а тому апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Приймаючи рішення суд апеляційної інстанції бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не має права самостійно витребовувати докази, викликати свідків, призначати експертизи, тощо; те, що стороною захисту не надано доказів у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків суду першої інстанції, у тому числі й про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Мокану Василя Дмитровича задоволити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.05.2024 у частині конфіскації транспортного засобу, - змінити.

На підставі ч. 2 ст. 541 МК України стягнути з ОСОБА_1 на користь держави вартість транспортного засобу, що становить 16 720,00 грн.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Фазикош Г. В.