КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 363/7280/23 Головуючий в суді І інстанції:Рукас О.В.
Провадження № 33/824/2419/2024 Головуючий в суді ІІ інстанції: Сушко Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Тараненка Ярослава Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 13 березня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 017753 від 17 грудня 2023 року - 17 грудня 2023 року о 13 год. 20 хв. на автомобільній дорозі сполученням Київ-Вишгород-Десна, 32 кілометр, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора «Драгер» 6820 ARLH 0180, результат позитивний - 0, 80‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 13 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою, 19 березня 2024 року адвокат Тараненко Я.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що працівники поліції не зазначили у протоколі про адміністративне правопорушення ознак сп`яніння та на підставі чого патрульні дійшли висновку про необхідність проходження водієм огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Крім того, захисник ОСОБА_1 - адвокат Тараненко Я.Ю. вказує, що з відеозапису долученого до матеріалів справи неможливо прийти висновку, якою датою та в який час проведено огляд водія на стан алкогольного сп`яніння та не встановлено осіб свідків. До того ж, жодною нормою матеріального права не передбачено застосування працівником поліції мобільного телефону для фіксації факту порушення ПДР.

Також доводи апеляційної скарги захисник обгрунтовує тим, що патрульними поліції не було направлено ОСОБА_1 у встановленому законом порядку до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Адвокат Тараненко Я.Ю. та ОСОБА_1. у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про день, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах адміністративної справи доказах.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 017753 від 17 грудня 2023 року, з якого вбачається, що 17 грудня 2023 року о 13 год. 20 хв. на автомобільній дорозі сполученням Київ-Вишгород-Десна, 32 кілометр, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора «Драгер» 6820 ARLH 0180, результат позитивний - 0, 80‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено: «Згоден, пив пиво. З дня народження їхав додому на автомобілі» (а.с. 1);

- у результаті тестування на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до яких ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» 6820 ARLH 0180 17.12.2023 року о 13 год. 29 хв., результат тестування - 0,80‰ (а.с. 2);

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проведено у зв`язку з виявленням ознак: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння лиця, нестійка хода за допомогою алкотестера «Драгер» 6820, результат огляду на стан сп`яніння - 0,80‰ позитивний. У графі «з результатами згоден» міститься підпис ОСОБА_1 .. Крім того, у акті наявні підписи свідків огляду. (а.с. 3);

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.12.2023 року (а.с. 3);

- у поясненнях свідка ОСОБА_2 , з якого вбачається, що 17.12.2023 року останній був свідком того, як водій ОСОБА_1 в його присутності продув алкотестер «Драгер» та показало 0,80‰ (а.с. 4);

- у поясненнях свідка ОСОБА_3 , з якого вбачається, що 17.12.2023 року остання була свідком того, як водій ОСОБА_1 в її присутності продув алкотестер «Драгер» та показало 0,80‰ (а.с. 5);

- у розписці ОСОБА_4 , з якої вбачається факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортними засобами у зв`язку з перебуванням останнього у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 7);

- на долученому працівниками поліції до матеріалів справи відеозаписі, з якого вбачається, що водій не заперечує факт керування транспортним засобом, його добровільна згода пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля, позитивний результат огляду на стан сп`яніння та відсутність в ОСОБА_1 будь-яких заперечень проти результатів проведеного огляду (а.с. 10).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала та правопорушником - ОСОБА_1 , крім того, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції наданим відеозаписом, на якому відображені події, які відбувалися 17 грудня 2023 року за участю ОСОБА_1 ..

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не зазначили у протоколі про адміністративне правопорушення ознак сп`яніння та на підставі чого патрульні дійшли висновку про необхідність проходження водієм огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки ознаки алкогольного сп`яніння зазначені у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння лиця, нестійка хода, згода з яким підтверджена підписом самого ОСОБА_1 ..

Крім того, як вбачається із наданого поліцейськими відеозапису, останні повідомили особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для огляду на стан сп`яніння на місці зупинки. До того ж, на запитання патрульного поліції щодо того, чи вживав водій протягом доби спиртні напої, ОСОБА_1 відповів, що пив пиво та міцні алкогольні напої.

Вказані доводи апеляційної скарги не є тими істотними порушеннями вимог закону, які б ставили під сумнів висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зважаючи, що про наявність в його діях ознак даного правопорушення вказує сукупність вище наведених доказів.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що під наявністю у особи ознак сп`яніння необхідно розуміти припущення поліцейського про наявність у особи такого стану, яке грунтуються на порівнянні фізичного стану та поведінки особи і із станом та поведінкою які визначені нормативними документами і указують на наявність такого стану. У будь-якому випадку висновок поліцейського про наявність у особи ознак сп`яніння містить суб`єктивний характер.

Доводи апеляційної скарги про те, що з відеозапису долученого до матеріалів справи неможливо прийти висновку, якою датою та в який час проведено огляд водія на стан алкогольного сп`яніння та не встановлено осіб свідків, а жодною нормою матеріального права не передбачено застосування працівником поліції мобільного телефону для фіксації факту порушення ПДР, суд апеляційної інстанції також відхиляє, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що скерована до суду частина відеозапису стосується саме обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка фіксує перебіг подій за участі ОСОБА_1 , а саме підтвердження ним факту керування автомобілем, вживання алкогольних напоїв протягом останньої доби, згодою на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та згодою із результатами такого огляду без жодного тиску та примусу.

Крім того, протокол було складено 17.12.2023 року о 13 год. 30 хв. (а.с. 1), а огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився 17.12.2023 року о 13 год. 29 хв. (а.с. 2), що підтверджується чеком із результатами тестування на стан алкогольного сп`яніння, та що спростовує твердження захисника ОСОБА_1. про неможливість підтвердження факту проведення огляду патрульними поліції в межах двох годин з моменту зупинки.

Доводи апеляційної скарги про те, що патрульними поліції не було направлено ОСОБА_1 у встановленому законом порядку до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Як вбачається із долученого відеозапису до матеріалів справи, протоколу про адміністративне правопорушення, підписаного ОСОБА_1 , результату тестування на стан алкогольного сп`яніння, підписаного ОСОБА_1 , акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, підписаного ОСОБА_1 , водій погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а отже підстав пропонувати патрульним поліції проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я не було.

При цьому суд апеляційної інстанції наголошує, що ОСОБА_1 жодним чином не заперечував щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України, не висловлював з цього приводу жодних міркувань та заяв.

Разом з тим, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначив.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Вишгородського районного суду Київської області від 13 березня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Тараненка Ярослава Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Тараненка Ярослава Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 13 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «24» жовтня 2024 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко