Справа № 226/1987/24
Провадження № 3/932/3799/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Юдіна Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 103237 від 22.07.2024, 21.07.2024 близько 23 год 30 хв., за адресою м. Мирноград, мкрн Молодіжний, 3, водій ОСОБА_1 , керувала т.з. Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запаху алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР. Тому, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 29.08.2024 змінено територіальну підсудність судових справ Димитровського міського суду Донецької області шляхом їх передачі до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська з 02.09.2024.

ОСОБА_1 у судовому засідання пояснила, що в момент події адміністративного правопорушення машина стояла на узбіччі, вона сиділа на водійському сидінні, машина була зачинена. Їхала в бік міста Дніпра та зупинилась, оскільки обізнана, що у м. Мирноград комендантська година починається з 20:00, тому зупинилась близько о півночі та більше не їхала. Після зупинки випила банку пива, поліція під`їхала близько 00:50.

Захисник адвокат Ісаєв М.Т., який діє в інтересах ОСОБА_1 , зазначив, що остання не збиралась нікуди їхати, поверталась пізно, оскільки возила ліки чоловіку, який є діючим військовослужбовцем.

Окрім цього, до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , яка просить суд закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку із тим, що після побачення з її чоловіком, який є діючим військовослужбовцем за контрактом, не знаючи місцевість, після початку комендантської години, о півночі, вирішила зупинитися для відпочинку на узбіччі. Через спекотну погоду та втому, а також об`єктивну неможливість придбати воду у комендантську годину, ОСОБА_1 вирішила вгамувати спрагу наявним у неї пивом, залишаючись на місці водія.

Після цього, під`їхали співробітники поліції, один із яких склав протокол про сп`яніння ОСОБА_1 , зазначивши, що остання керувала автомобілем у стані сп`яніння. Однак ОСОБА_1 не керувала автомобілем та не збиралась цього робити, враховуючи, також, комендантську годину.

Оскільки співробітник поліції роз`яснив, що ОСОБА_1 має право відмовитися від дачі пояснень та проходження медичного огляду, остання погодилась на відмову від таких дій. Окрім того, під час комендантської години медичний огляд пройти було неможливо.

Враховуючи викладені письмові заперечення та правову позицію надану під час судового засідання, ОСОБА_1 просила суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо неї.

При прийнятті остаточного рішення у справі суд досліджує докази, які знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол серії ЕПР1 № 103237 від 22.07.2024; відео з бодікамер патрульної поліції; акт прийому-передачі транспортних засобів від 22.07.2024; розписку ОСОБА_2 про отримання транспортного засобу Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_1 ; копія посвідчення водія, виданого на ім`я ОСОБА_1 ; копію свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; довідку, відповідно до якої ОСОБА_1 отримала посвідчення водія НОМЕР_2 від 06.03.2024; пояснення, які надала ОСОБА_1 та її захисник Ісаєв М.Т. у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановлені судом обставини виявленого правопорушення свідчать про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП, а її дії слід кваліфікувати як порушення учасником дорожнього руху, передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначила, зокрема, що автомобілем не керувала та керувати не збиралась у зв`язку із тим, що вжила алкогольний напій, а також початком комендантської години. Проте як вбачається з відеозапису з бодікамер патрульної поліції, ОСОБА_1 відповіла патрульному, який склав відносно неї протокол про адміністративне правопорушення, що вживала небагато пива та керувала транспортним засобом HyundaiSonata.

У своєму клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративного правопорушення ОСОБА_1 зазначила, зокрема, що вона правомірно відмовилась від запропонованого співробітниками поліції проходження медичного огляду на предмет алкогольного сп`яніння, а у зв`язку із комендантською годиною, такий огляд в принципі було неможливо пройти.

Відповідно до п. 6, 7 Глави І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Отже, ОСОБА_1 відмовилась як від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, так і в медичному закладі охорони здоров`я, що само собою утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Орган (посадова особа) відповідно до статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту статті 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також особу яка притягається до адміністративної відповідальності, її майновий стан, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП України.

Крім того, у відповідності до статті 40-1 КУпАП, частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому винесено постанову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 24, 27, 33, 36, 38, 130, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративні стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп .

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місце знаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Н.М. Юдіна