Справа № 517/1187/24
Провадження № 3/517/929/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року с-ще Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Тростенюк В.А., за участю секретаря Грабової І.Г., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Карпухіна Д.Ю., свідка ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер невідомий, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 123917 від 15 серпня 2024 року встановлено, що 15 серпня 2024 року біля 14 год. 25 хв. гр. ОСОБА_1 , по вул. Центральній в с-щі Захарівка Роздільнянського району Одеської області, керував мотоциклом «SPARK», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду та продуття газоаналізатора «Alcotest 6810» у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння правопорушник відмовився під запис на нагрудну камеру «Bodu Cam». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

09 жовтня 2024 року від адвоката Карпухіна Д.Ю. надійшло до суду клопотання про закриття адміністративної справи, яке мотивоване тим, що в протоколі про скоєння адміністративного правопорушення не відображено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова були встановлені у ОСОБА_1 , але ці ознаки повинні вказувати на проведений огляд особи на стан алкогольного сп`яніння.

Також зазначив, що відсутність ознак алкогольного сп`яніння підтверджено копіями відеозаписів, які долучено до матеріалів справи та з яких вбачається, що працівник поліції звертаючись до громадянина питає спочатку про паспорт на транспортний засіб, потім про водійське посвідчення та після перевірки по базі даних, раптово питає, чи не вживав останній алкогольні напої та з`ясовує, чи готовий він пройти тест на Драгер.

На диску відеозапису у ОСОБА_1 відсутнє порушення координації рухів, не вбачається порушення мови, отже вважає, що дані ознаки у останнього відсутні, а пропозиція працівника патрульної поліції є безпідставною та незаконною.

Вказує, що жоден з відеофайлів не містить доказів про керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відсутні докази зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

Також вказав, що наданий суду диск не містить цифрового підпису як його автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій, тому не є допустимим доказом.

Крім того, в порушення Інструкції, матеріали відеозапису не містять відомостей про складання акту щодо огляду на стан алкогольного сп`яніння, а отже огляд ОСОБА_1 не проводився, а сам акт був складений працівником поліції без огляду та без присутності ОСОБА_1 .

Тому, просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення № 517/1187/24, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєнні вчиненого йому правопорушення не визнав та пояснив, що 15 серпня 2024 року алкогольні напої не вживав. Після зупинки, працівники поліції запропонували йому пройти тест на газоаналізаторі Alcotest Drager, але він відмовився. Проте бажав пройти медичне обстеження в закладі охорони здоров`я та присів в автомобіль поліції. Після чого працівник поліції ОСОБА_3 , яка перебувала в автомобілі сказала, щоб ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та зачекав 5 хвилин, що він і зробив, відійшовши на певну відстань від автомобіля поліції. Працівники поліції перебували біля свого автомобіля. ОСОБА_1 не чув щоб його звали працівники поліції з метою подальшого прослідування до медичного закладу. Також повідомив, що працівники поліції погрожували йому, що доставлять його до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 15 серпня 2024 року разом із своїм знайомим ОСОБА_1 їхали на мопеді та були зупинені працівниками поліції. Вказав, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на газоаналізаторі Alcotest Drager та бажав пройти медичне обстеження. Працівники поліції погрожували їм що відвезуть їх до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Працівник поліції біля автомобіля попросив ОСОБА_1 , щоб він вийшов з автомобіля та зачекав 5 хвилин. Того дня він не бачив, щоб ОСОБА_1 вживав алкогольні напої.

Адвокат Карпухін Д.Ю. у судовому засіданні вказав, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не доведена та просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи свідчення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, надані у судовому засіданні пояснення його адвоката, письмові пояснення адвоката, суд розцінює їх як захисну позицію з метою уникнення адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Суд, роз`яснивши ОСОБА_1 вимоги ст. 268 КУпАП, заслухавши його пояснення, пояснення його адвоката, дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 123917 від 15 серпня 2024 року, з якого вбачаються дані про особу, дату, час, місце та обставини скоєного ним правопорушення; письмовим поясненням гр. ОСОБА_1 від 15 серпня 2024 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 256192 від 15 серпня 2024 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 серпня 2024 року; диском відеозапису; письмовим поясненням гр. ОСОБА_4 від 15 серпня 2024 року; Розпискою ОСОБА_5 від 15 серпня 2024 року.

Згідно диску відеозапису вбачається, що 15 серпня 2024 року ОСОБА_1 керував мотоциклом «SPARK», номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції, оскільки порушив правила дорожнього руху. Під час розмови з працівниками поліції у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу працівників поліції пройти тест на газоаналізаторі Alcotest Drager на стан алкогольного сп`яніння, правопорушник відмовився. Бажав пройти медичне обстеження в закладі охорони здоров`я на стан алкогольного сп`яніння і відповідно присів до автомобіля працівників поліції з метою проїзду до медичного закладу, проте, відразу вийшов з автомобіля та пішов у невідомому напрямку.

Отже, відеозаписи розпочинаються з моменту початку виконання поліцейськими своїх службових обов`язків, на них зафіксовано, як поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовляється. Відеозапис складається з декількох фрагментів, які в цілому відображають послідовність дій поліцейських. Зокрема, зафіксована процедура відмови ОСОБА_1 від проходження тесту на газоаналізаторі Alcotest Drager та медичного обстеження в закладі охорони здоров`я.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаного відеозапису стороною захисту не надано.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. У судді відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно статті 9КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Отже, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п.п. «а» п.2.5. ПДР визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, оцінка наявних у справі доказів в сукупності приводить суд до переконання про те, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають оглядові на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, який здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно зст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Також, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Наведені висновки, що містяться в рішеннях ЄСПЛ є частиною національного законодавства, а тому суд вважає за необхідне їх застосувати при розгляді даної справи, вбачаючи на наявність таких самих випадків, про які йдеться у вищенаведених рішеннях суду міжнародної юрисдикції.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого правопорушення та його характер, дані про особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає доцільним застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605, 60 грн., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 40-1, ч. 1 ст. 130, 245, 251, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер невідомий, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер невідомий, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня винесення постанови, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У випадку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, накладеного на нього, тобто 34 000 грн., що передбачено ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з дня її винесення.

Суддя: