Постанова

Іменем України

17 жовтня 2024 року

смт Краснопілля

cправа № 578/995/24

провадження № 3/578/581/24

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Косар Алевтини Іванівни розглянув у приміщенні суду в селищі Краснопілля Сумського району Сумської області справу про адміністративне правопорушення за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

особа, щодо якої розглядається справа:

ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянство: України; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; не працює, паспорт серії НОМЕР_2 від 01.10.2002

учасники судового провадження:

ОСОБА_1 в статусі особи, який притягується до адміністративної відповідальності

та установив:

У жовтні 2024 року до Краснопільського районного суду Сумської області з відділення поліції №2 (с. Краснопілля) надійшла справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 ).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2024 головуючим суддею у справі визначено ОСОБА_2 .

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №283127 від 09.10.2024 слідує, що 09.10.2024 о 8:20 год. в селі Самотоївка за вул. Калініна, 96А водій ОСОБА_1 керував автомобілем RENAULT KANGOO номерний знак: НОМЕР_3 , виконуючи маневр «обгін» автомобіля ВАЗ 2101 номерний знак: НОМЕР_4 з буксируючим причепом, що був не підключений світловими приладами, та не впевнився у даному маневрі, чим здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2101, котрий здійснював поворот ліворуч. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних ушкоджень, тілесних ушкоджень ніхто не отримав, чим порушив вимоги пункту 14.2 б) Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 уповноваженим працівником поліції кваліфіковано за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/.

На засіданні суду ОСОБА_1 не визнав свою вину у дорожньо транспортній події, що мала місце 09.10.2024 та пояснив що рухався на автомобілі по селу Самотоївка Сумського району. З переду нього рухався автомобіль ВАЗ з причепом, якого він почав обганяти. При цьому, сигнал повороту на причепі не працював і він вважав що автомобіль попереду продовжить рух прямо по напрямку руху. Перехресть у цьому місці не було. Лише коли він зрівнявся безпосередньо з автомобілем побачив, що на ньому увімкнений сигнал повороту вліво і водій автомобіля ВАЗ почав здійснювати маневр повороту вліво. Він намагався уникнути зіткнення, але не зміг. Після дорожньо-транспортної пригоди відразу повідомив до поліції.

До Протоколу долучені:

- рапорт чергового відділення поліції про реєстрацію о ЄО за №192958478 повідомлення ОСОБА_1 про те, що 09.10.2024 в селі Самотоївка за вул. Калініна сталася дорожньо транспортна пригода між автомобілями Рено Кенго та ВАЗ 2101;

- схема місця дорожньо-транспортної пригоди за 09.10.2024 з описом обох транспортних засобів, їх розташування та пошкоджень, схематичного зображення місця події, фотозображеннями, підписана учасниками;

- копія пояснення за 09.10.2024, водія транспортного засобу ВАЗ 21-01, ОСОБА_3 ;

- копія пояснення за 09.10.2024, водія транспортного засобу RENAULT KANGOO, ОСОБА_1

- копія посвідчення водія серії НОМЕР_5 від 06.06.2003 на ім?я ОСОБА_1 ;

- копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_6 від 31.06.2011 на ім`я ОСОБА_3 ;

- копія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності

№ АТ/4406174 від 06.12.2023 на транспортний засіб ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_4 ;

- копія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності

№ СА/0350948 від 26.06.2024 на транспортний засіб RENAULT KANGOO, номерний знак НОМЕР_3 ;

- копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів ВАЗ 2101, RENAULT KANGOO;

- заявка від ОСОБА_1 про отримання судових повісток , повідомлень у електронному вигляді за допомогою СМС-повідомлень на номер мобільного телефону.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши письмові докази, суд доходить такого висновку.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог стст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд, чи іншого майна.

Оскільки така норма закону як стаття 124 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 є бланкетною, то при провадженні у справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові судді.

В провину водієві ОСОБА_1 ставиться порушення пункту 14.2.б) Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення та пошкодження транспортних засобів у межах населеного пункту.

Відповідно до пункту 14.2 б) Правил дорожнього руху, перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

З огляду на відомості, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За твердженням уповноваженого працівника поліції, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, автомобіль ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_4 , який рухався попереду буксирував причеп з непідключеними світловими приладами та здійснював поворот ліворуч. Вважає, що водій ОСОБА_1 рухаючись позаду та виконуючи маневр у вигляді обгону вказаного транспортного засобу не впевнився у цьому маневрі.

Разом з тим, пунктами 1.3, 1.4 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Крім того, згідно п. 10.1. Правил дорожнього руху (далі Правил) перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пп 9.2.-9.4. Правил передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. У разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту, сигнали повороту ліворуч подаються рукою.

Завчасність подання таких сигналів та вчинення їх до початку маневру, передбачена у п. 9.4. Правил.

Аналізуючи матеріали, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що місце зіткнення транспортних засобів мало місце в денний час доби та у межах населеного пункту, поза межами перехрестя.

З пояснення ОСОБА_3 слідує, що 9.10.2024 близько 8:20 год. в селі Самотоївка за вул. Калініна він рухався на автомобілі ВАЗ 2101 номерний знак: НОМЕР_4 з причепом. Коли він почав здійснювати поворот ліворуч, включив світловий «показчик» повороту за 50 м., відчув удар з лівого боку. Коли вийшов з автомобіля то побачив Рено Кенго під керуванням ОСОБА_1 , який пояснив що не бачив світлового «показчика» повороту на причепі, а лише на автомобілі.

З пояснення ОСОБА_1 слідує, що 9.10.2024 близько 8:20 год. в селі Самотоївка за

вул. Калініна він рухався на автомобілі Рено Кенго, а попереду рухався автомобіль ВАЗ 2101 з причепом. Коли він вийшов на обгін даного транспортного засобу і порівнявся з ним то помітив, що покажчик повороту «вліво» працював лише на автомобілі, а на причепі ні. Через це виникло зіткнення.

Таким чином, у своїх пояснення водій ОСОБА_3 не заперечує факту, що на причепі, який він буксирував автомобілем ВАЗ 2101, при здійсненні повороту вліво не працював світловий покажчик повороту та не спростовує зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення висновку поліцейського, що причеп не був підключений до світлових приладів.

На схемі місця дорожнього-транспортної пригоди відображено причеп та його розташування по відношенню до транспортних засобів, місця зіткнення, проїжджої частини автодороги.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом Рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть лише фактичні дані, одержані відповідно до вимог чинного законодавства України, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до пункту п`ятого Рішення Конституційного Суду України №1-рп/19 від 26 лютого 2019 року презумпція невинуватості є важливою гарантією дотримання прав особи та обов`язковою складовою справедливого судового розгляду. Конституційний Суд України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачяться на користь її невинуватості.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з пунктом 2 статті 6 Конвенції кожен, кого звинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988, пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» від 23.07.2002).

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справи "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року, «Шмауцер проти Австрії» від 23 жовтня.1995 року, «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункти 17, 21 рішення "Надточій проти України").

У даному конкретному випадку додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, на які у протоколі про адміністративне правопорушення посилається уповноважена особа, не спростовують висновку поліцейського у протоколі про адміністративне правопорушення про те що причеп не був підключений до світлових приладів, і відповідно не міг подавати сигнал позаду себе про намір водія, здійснити поворот.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 40-1, 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 статті 247 цього кодексу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя А. І. Косар