ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6599/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Лужецька О.Р., при секретарі Григораш Н.М., за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Карпенка В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надані Управлінням Патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №128969 від 14.09.2024 р., водій ОСОБА_1 14.09.2024 року о 08 год. 27 хв. керував автомобілем «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Зарічна, 2, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння тіла, пальців рук, зіниці очей занадто звужені та не реагують на світло, від проходження огляду у встановленому законом порядку у лікаря нарколога відмовився, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання, призначене на 30.09.2024 р. ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Карпенко В.М. звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи. Клопотання захисника ОСОБА_2 задоволено, розгляд справи відкладено на 07.10.2024 року.

В судовому засіданні, призначеному на 07.10.2024 р. захисник ОСОБА_1 - адвокат Карпенко В.М. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що відеозаписом з нагрудної камери поліцейського не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Наголосив що, ОСОБА_1 є військовослужбовцем тому поліцейський повинен був викликати представників ВСП. Зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак поліцейський не доставив його до закладу охорони здоров`я.

Крім того, просив допитати свідка ОСОБА_3 , яка перебувала а автомобілі в момент зупинення транспортного засобу та поліцейського ОСОБА_4 , який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Клопотання судом задоволено частково. Викликано в судове засідання інспектора поліції Струка В.М.

В судове засідання, призначене на 17.10.2024 р. інспектор поліції Струк В.М. не з`явилився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

Згідно із ст.266 КУпАП в редакції Закону України від 16 лютого 2021 року №1231-IX - особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника - адвоката Карпенка В.М., зводяться до відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з огляду на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак поліцейський не доставив його до закладу охорони здоров`я.

Однак суд не погоджується з такою позицією захисника, з огляду на наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №128969 від 14.09.2024 у водія ОСОБА_1 поліцейськими було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння.

Наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення, на думку суду відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому зазначено наявні у ОСОБА_1 на момент зупинки його автомобіля поліцейським ознаки стану наркотичного сп`яніння, а також зазначено, що огляд він пройти відмовився.

Зазначена у протоколі інформація співпадає з обставинами, зафіксованими на долучених до протоколу відеофайлах, зокрема як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом безпосередньо перед зупинкою, так і пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та фактичну відмову від такого огляду з боку ОСОБА_1 , що утворює склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Частина 2 ст.266 КУпАП після внесених змін передбачає, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Оскільки у даній справі такі засоби застосовувалися, то на думку суду присутність свідків є необов`язковою.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 4 Інструкції, визначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 р. ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Таким чином, особа, яка отримала правовий статус водія, зобов`язана підтвердити відсутність у неї стану, зокрема, наркотичного сп`яніння, шляхом проходження відповідно до встановленого порядку огляду у закладі охорони здоров`я.

Такий обов`язок може бути незручним, певною мірою обтяжливим, однак в силу правового статусу водія та керування джерелом підвищеної небезпеки, така процедура є необхідною з метою охорони суспільних відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В контексті цих правовідносин суддя враховує позицію ЄСПЛ у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, де Європейський суд з прав людини у складі Великої Палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Незважаючи на захисну позицію адвоката Карпенка В.М., вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, даними, що містить протокол про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно дослідженого диску з відеозаписом з нагрудних камер поліцейського, встановлено, що він у повній мірі відтворює хронологію подій за участю водія ОСОБА_1 .

З даного відеозапису вбачається, що поліцейський неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та доставитийого до закладу охорони здоров`я на що ОСОБА_1 зазначив, що він не відмовляється від огляду на стан наркотичного сп`яніння, він є військовослужбовцем та з ним мають розмовляти представники ВСП, чикає на приїзд представників свого підрозділу, пройде огляд на стан сп`яніння самостійно.

Разом з тим, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 хоча і вказував про згоду на огляд, натомість фактично не здійснив відповідних дій не виконання обов`язку пройти огляд на визначення стану сп`яніння, що свідчить про умисне ухилення від огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є закінченим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Також, в контексті даної справи, суддя враховує поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та певну розбіжність у її показаннях, оскільки ОСОБА_1 наполягав на самостійному проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що зазначив в протоколі. Однак, під час судового розгляду справи ні ОСОБА_1 , ні в його інтересах захисником не надано жодного медичного документа, який би вказував про проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Наведені обставини додатково свідчать про наявність у ОСОБА_1 умислу на ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у формі пасивної відмови шляхом не проходження такого огляду.

Доводи захисника ОСОБА_1 про те, що оскільки водій є військовослужбовцем, дії поліції мали відбуватися в межах системного аналізу вимог ст.ст.266, 266-1 КпАП України, а саме огляд на стан сп`яніння повинен був проводитися працівниками ВСП, є необґрунтованими з наступних підстав.

Так, за змістом ст.266-1 КпАП України огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Також, відповідно до ст.266-1 КпАП України огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Аналіз положень ст.266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.

Тобто, положення ст.266-1КУпАП стосуються лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

Таким чином, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники Національної поліції.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог ч.1 ст.15 КУпАП, військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Як вбачається з матеріалів провадження та відеозапису подій, ОСОБА_1 14.09.2024 року о 08 год. 27 хв. керував автомобілем «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Зарічна, 2, де був зупинений працівниками поліції поза межами військової частини. Крім того, ОСОБА_1 не повідомив працівників поліції та не надав відповідних документів про те, що на час зупинки автомобіля під його керуванням, він виконував обов`язки військової служби, натомість, повідомив, що відвозив свою дружину на роботу.

Також стороною захисту не додано жодних відомостей про те, що вказаний автомобіль у встановленому порядку був закріплений за відповідною військовою частиною і про те, що 14.09.2024 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 , як водій, виконував обов`язки військової служби.

Також, будь-яких підтверджуючих документів про те, що зазначений автомобіль закріплений за відповідною частиною до суду не надано.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які би давали підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Збройних Сил України або інших військових формувань, або, як водій виконував обов`язки військової служби.

У пункті 1 ч.1 ст.255 КпАП України зазначено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції (ст.130 КпАП України), у зв`язку з чим працівниками поліції правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Поряд із цим, відповідно ч.2 ст.266 КпАП України огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст.266-1 КпАП України передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду військовослужбовця водія таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представники військової служби правопорядку не повинні залучатись. Отже, доводи сторони захисту з цього приводу є безпідставними.

Таким чином, на переконання суду працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, Закону України «Про національну поліцію».

Згідно з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив цей пункт Правил, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи обставини скоєного адміністративного правопорушеннята особу правопорушника, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП доведеною та за необхідне притягнути його до адміністративної відповідальності, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-284, 300, 307, 308 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА