ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/1272/24Головуючий у 1-й інстанції Содомора Р.О.
Провадження № 33/817/765/24 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю адвоката Ковалівського Б.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Ковалівського Б.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, 22 липня 2024 року о 23 год. 39 хв. ОСОБА_1 у с. Осівці, вул. Центральна керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest-Drager 6810». Результат позитивний 0,31 проміле. Проходити огляд в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Ковалівський Б.В. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 серпня 2024 року, а провадження в справі закрити.

Вважає, що постанова є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що ОСОБА_1 не був згідний із результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Звертає увагу на те, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння допущено суттєві порушення, що призводять до неможливості визнання результату тесту належним та допустимим доказом у справі.

Зазначає, що після продуття прилад показав помилку та працівник поліції знову надав вказаний прилад разом із вставленим мундштуком ОСОБА_1 для проходження огляду та повторно використаний вдруге мундштук, що суперечить Інструкції з використання Drager Alcotest 6810.

Наголошує на тому, що огляд ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу марки Drager Alcotest 6810, проведений із порушенням вимог Інструкції та положень ст. 266 КУпАП, не може бути використаний, як беззаперечний доказ вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що долучені до матеріалів справи працівниками поліції відеофайли не відповідають положенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026.

В доповненнях до апеляційної скарги апелянт зазначає, що технічний прилад «Alcotest-Drager 6810» передбачає допустиму похибку в робочих умовах +- 0,04 проміле та з врахуванням температури навколишнього середовища +- 0,05 проміле, тому результат огляду ОСОБА_1 є необ`єктивним та хибним.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Ковалівського Б.В., який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР № 103401 від 23.07.2024 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 22 липня 2024 року о 23 год. 39 хв. у с. Осівці, вул. Центральна транспортним засобом марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest-Drager 6810». Результат позитивний 0,31 проміле. Проходити огляд в медичному закладі водій відмовився, своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

З електронного рапорта від 23.07.2024 року вбачається, що 23.07.2024 року о 00:45 год. телефоном надійшло повідомлення зі служби 102 від поліцейського СРПП Світлани Гуцул про те, що в с. Осівці, по вул. Центральна, Бучацької МТГ, Чортківського району було виявлено та зупинено автомобіль «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який керував вказаним т/з із ознаками сп`яніння. Вказаний водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810», результат позитивний 0,31 проміле.

З відеозапису камер поліцейських убачається, що під час патрулювання 22 липня 2024 року о 23 год. 39 хв. у с. Осівці, вул. Центральна, поліцейськими виявлено транспортний засіб «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 ..

Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він в порушення п. 31.4.3 ПДР керував т/з із технічною несправністю, а саме не працювала лампочка підсвітки заднього державного номерного знаку, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП з накладенням штрафу.

З даного відеозапису також убачається, що ОСОБА_1 в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд буде проходити на місці зупинки.

Пройшовши огляд на місці, з результатом ОСОБА_1 погодився та у медичний заклад на огляд їхати відмовився.

У матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя та наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 липня 2024 року.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Безпідставним є посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не був згідний із результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу, оскільки з наявного відеозапису, останній погодився з результатом огляду та відмовився їхати у медичний заклад.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння допущено суттєві порушення, що призводять до неможливості визнання результату тесту належним та допустимим доказом у справі, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що після продуття прилад показав помилку та працівник поліції знову надав вказаний прилад разом із вставленим мундштуком ОСОБА_1 для проходження огляду, оскільки ОСОБА_1 , в порушення технічних характеристик спеціального технічного засобу, не надув потрібну кількість повітря для визначення стану алкогольного сп`яніння, тому продував його ще раз, що відповідає вимогам Інструкції.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, оскільки з відеозапису камер поліцейських вбачається, що під час патрулювання 22 липня 2024 року о 23 год. 39 хв. у с.Осівці, вул. Центральна, поліцейськими виявлено транспортний засіб «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , який в порушення п. 31.4.3 ПДР керував т/з із технічною несправністю, а саме не працювала лампочка підсвітки заднього державного номерного знаку, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП з накладенням штрафу.

Суд вважає за необхідне зазначити, що незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений Правилвами дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не містить такого елементу, як причина зупинки транспортного засобу. Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення не містить у собі елементи іншого правопорушення, а тому кваліфікація діянь особи здійснюється самостійно від інших видів адміністративної відповідальності.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що долучені до матеріалів справи працівниками поліції відеофайли не відповідають положенням Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, оскільки у даній справі працівники поліції здійснювали відеозапис, відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», яким передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Окрім цього, відеозаписи є електронними документами, оцінюються судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Необґрунтованими є доводи апелянта, що результати проведеного тесту 0,31 % (проміле), з врахуванням похибки технічного засобу «Alcotest-Drager 6810» є хибними, оскільки похибка у +-0,04 проміле в робочих умовах чи з врахуванням температури навколишнього середовища у +- 0,05 проміле, перевищує допустимий показник 0,2% (проміле), тому не спростовує перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Ковалівського Б.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя