ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/26324/23

Провадження № 33/4820/97/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Плюти В.С., Жураківського В.А., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

За постановою суду, 20 вересня 2023 року о 09 год. 46 хв. ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, згідно з яким водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, керував транспортним засобом «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння на автомобільній дорозі Н-03+174 км.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити. Вказує, що працівниками поліції не було зафіксовано та доведено порушення ним правил дорожнього руху, які б надавали поліції, на законних підставах зупинити його транспортний засіб. Переконує, що він не був відсторонений від керування автомобілем, всупереч чинному законодавству. Звертає увагу, що не бажав проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки не довіряв приладу Драгер, бажав пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні для відібрання аналізу слини, сечі або крові, однак таких зразків у нього відібрано не було. Тому вважає, що результати огляду на стан алкогольного сп`яніння в лікарні є недійсними та не об`єктивними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 , на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, уважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, однак не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши докази, надані відділенням поліції № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, прийшов до обгрунтованого та належним чином мотивованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційною інстанцією не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що в результаті огляду, проведеного поліцейським за допомогою технічного засобу, було встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту становив 0, 28 % проміле.

Відповідно до вимог п.2.9а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечив факт керування автомобілем, у зазначений в протоколі день, та пояснив, що 20.09.2023 у нього була жахлива зубна біль, у зв`язку з чим поїхав до лікаря в стоматологічну лікарню з м. Нетішин в м. Хмельницький. Був зупинений на 14 блокпосту, при в`їзді в м. Хмельницький. Переконує, що цього дня, для зняття зубного болю користувався компресом із спиртового розчину.

Однак, такі його пояснення не спростовують його вину у вчиненні цього правопорушення.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 254745 від 20.09.2023 слідує, що 20 вересня 2023 року о 09 год. 46 хв. ОСОБА_1 , на автомобільній дорозі Н-03+174 км, керував транспортним засобом «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством порядку, у медичному закладі КНП ХОЗЗ НПД ХОР, результат - 0,28 % проміле, висновок лікаря №1380 від 20.09.2023. Чим порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , зазначених ним у графі протоколу пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вбачається, що по суті порушення він вказав їхав до м.Хмельницького, вчора випив 10 гр коньяку, з протоколом згідний, вину визнає, підпис.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується і іншими доказами, зокрема даними:

- рапорту ст. інспектора-чергового Відділення поліції № 2 Хмельницього РУП ГУНП в Хмельницькій обл. від 20.09.2023 року про те, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на блокпосту, поблизу с. Стуфчинці (автомобільна дорога Н-03+174 км) та у зв`язку з виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння о 11 год. 21 хв. був доставлений до КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради;

- акту огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, невиразна вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився та виявив бажання пройти такий в медичному закладі;

- розписки про роз`яснення прав і обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, з наявним у ній підписом ОСОБА_1 ;

- висновку лікаря-нарколога КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради № 1380 від 20.09.2024, згідно з яким ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат проведеного огляду становив 0,28 % проміле, з яким ОСОБА_1 погодився, засвідчивши своїм підписом;

- відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається процедура проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, який було досліджено місцевим судом, де зафіксовано доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу, процедуру проходження ним огляду на стан сп`яніння з використанням приладу «Драгер» та встановлення лікарем медичного закладу його результатів.

Зазначені докази є належними, допустимими, у своїй сукупності, поза розумним сумнівом підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 щодо того, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки вказані доводи спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Матеріали справи містять сертифікат відповідності апарату «Drager Alcotest» та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки спеціального технічного приладу «Drager Alcotest», за допомогою якого було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, які було досліджені та належним чином проаналізовані судом першої інстанції.

На виконання запиту Хмельницького апеляційного суду від 26.03.2024 директором КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради В.Демчуком 18.04.2024 надіслано, належним чином, завірену копію Інструкції з експлуатації спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820», якою передбачено умови його використання, зберігання та технічні данні, а також копію акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1380 від 20.09.2023, з якого слідує, що ОСОБА_1 , згідно з заключним діагнозом та висновком лікаря перебував в стані алкогольного сп`яніння.

З приводу тверджень апелянта про не фіксацію поліцією порушення ним ПДР України, які б стали підставою для його законної зупинки апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю. (п. 2,3 ч. 1,ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію").

Відповідно до п. 5 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. N 1456, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 КУпАП поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.

Згідно з п. 5 та 7 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: - запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування; - перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Апеляційний суд вважає, що працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України "Про національну поліцію та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з дотриманням вимог "Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану", порушень працівниками поліції вимог чинного законодавства не встановлено.

Таким чином, зупинивши транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 , на блокпосту, у період дії правового режиму воєнного стану, з метою перевірки документів, правоохоронці діяли у межах правового поля.

Сама по собі незгода водія із причинами зупинки транспортного засобу або не надання працівниками поліції доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, не звільняє водія від обов`язку, на вимогу правоохоронців, надати документи, перелік яких визначено законом та у разі необхідності пройти огляд на стан сп`яніння.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що правомірність інших дій правоохоронців, окрім як дотримання процедури щодо складення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, у межах розгляду цієї справи не є предметом розгляду.

Більш того, слід зазначити, що чинним законодавством не передбачено обов`язкового відібрання біологічних зразків, зокрема слини, сечі або крові під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, відтак такі доводи апеляційної скарги, як підстави для скасування постанови суду першої інстанції та закриття адміністративного провадження, не можуть бути враховані.

В частині аргументів апеляційної скарги ОСОБА_1 про необхідність відібрання у нього біологічних зразків, то апеляційний суд вказує, що у відповідності до п. 14 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, якщо водій учасник ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , також наголошує на тому, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, однак, такі аргументи не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки вони не впливають на факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.

Суд першої інстанції перевірив фактичні обставини справи про адміністративне правопорушення та прийшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення, так як він розумів суть висунутого йому обвинувачення та здійснював захист від нього.

Всі інші доводи, наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та в судовому засіданні, були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілком спростовані висновками, наведеними судом у постанові, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення матеріали справи не містять.

Аналогічні посилання в апеляційній скарзі носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

На переконання суду апеляційної інстанції позиція ОСОБА_1 , свідчить про його намагання уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а відповідні твердження апеляційної скарги є способом його самозахисту.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.9а ПДР України та вірно кваліфіковані його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша