Справа № 449/1014/24 Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О.
Провадження № 33/811/1375/24 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, апеляційну скаргу захисника правопорушниці ОСОБА_1 адвоката Тимошика Ігоря Ярославовича на постанову судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 01 серпня 2024 року,

з участю правопорушниці ОСОБА_1 ,

захисника правопорушниці адвоката Тимошика І.Я.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір, що становить 605,60 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 23 червня 2024 року о 00 год. 46 хв., в м. Бібрка по вул. Львівській, 1 Львівського району Львівської області, керувала автомобілем Фольцваген Поло, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки і в медичному закладі відмовилася.

В апеляційній скарзі захисник правопорушниці ОСОБА_1 адвокат Тимошик І.Я. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною. Зазначає, що відеозапис події неповний, крім цього, працівники поліції не вручали ОСОБА_1 направлення до медичного закладу. Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Перемишлянського районного суду Львівської області від 01 серпня 2024 року, мотивуючи тим, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся у її відсутності, а про згадане рішення дізналася випадково 04 вересня 2024 року; скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення правопорушниці ОСОБА_1 та виступ її захисника адвоката Тимошика І.Я. про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовилася.

Висновок судді зроблений внаслідок всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи та підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №822751 від 23 червня 2024 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 червня 2024 року; рапортами працівника поліції; відеозаписом події, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Покликання апелянта на те, що працівники поліції не вручили ОСОБА_1 направлення на огляд в медзаклад, не вказує на безпідставність складання щодо останньої протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно, і не є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Більш того, вручення водію направлення на огляд не передбачено нормами КУпАП, так і Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не може бути підставою для скасування постанови, оскільки остання притягнута до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не за керуванням транспортним засобом в такому стані.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушницю з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушниці, ступеню її вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику правопорушниці ОСОБА_1 адвокату Тимошику І.Я. строк на апеляційне оскарження постанови судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 01 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника правопорушниці ОСОБА_1 адвоката Тимошика І.Я. - залишити без задоволення, а постанову судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 01 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.