Справа № 390/499/24
Провадження № 3/390/267/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2024 р. Суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Бойко І.А., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ААД № 697769 від 26.02.2024, ОСОБА_1 , 26.02.2024 о 14.30 год на автодорозі Н-14 71 км + 100 м керував транспортним засобом «Opel Omega», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, почервоніння очей) від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовися. Таким чином, ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України.

Згідно ст.268 КУпАП справа розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину заперечив та пояснив суду, що 26.02.2024 його зупинили працівники поліції на посту та почали обшук автомобіля з собакою, після того, як нічого не знайшли, поліцейський повідомив, що вбачає у нього ознаки наркотичного сп`яніння, так як зіниці очей не реагують на світло та запропонував проїхати в медичний заклад для визначення стану сп`яніння, але він відмовився, так як поспішав. Цього ж дня близько 16.30 год звернувся до лікарні за місцем проживання, але лікаря вже не було.

Заслухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження підлягає закриттю, виходячи з таких підстав.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В якості доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суду надано наступні матеріали.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 697769 від 26.02.2024, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відеозаписи з відеореєстратора працівників поліції, які досліджено у судовому засіданні, де зафіксовано зупинку автомобіля «Opel Omega», державний номер НОМЕР_1 , з якого вийшов ОСОБА_1 та надав документи посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Потім поліцейські проводили обшук автомобіля разом з собакою. При цьому один із поліцейських декілька разів відходив від автомобіля та здійснював телефонні дзвінки. Під час першої розмови поліцейський провів з співрозмовником наступну розмову, «а це хто тут ОСОБА_2 , що ви його перевіряли? Тому що у нього немає 130 та відсутні ознаки. Машину перевірили нічого немає і чекаїм на машину з собакою, щоб собака понюхала». Потім поліцейський підійшов до ОСОБА_1 та попросив останнього, що він подивився на нього, після чого сказав, що у ОСОБА_1 зіниці не реагують на світло. Надалі поліцейський зателефонував невідомій особі і сказав, «передивилися машину, у водія трохи трусяться руки і зіниці звужені, нібито не реагують на світло. Надалі поліцейський повторно повідомляє ОСОБА_1 , що у останнього є ознаки сп`яніння тремтіння рук та зіниці очей не реагують на світло та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. ОСОБА_1 запитав у поліцейського, скільки часу потребує проведення такого огляду, на що поліцейський відповів близько години. Потім ОСОБА_1 відмовився від походження огляду на визначення стану сп`яніння, так як не мав часу та повідомив, що пройде огляд пізніше у лікарні. Надалі поліцейський почав складати протокол.

Відповідно до п.2, п.4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); а також звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння лише за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а саме: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пунктах 3 та 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Суд зазначає, що відповідно до чинного законодавства ознаками наркотичного сп`яніння є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Разом з цим працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 6977690 від 26.02.2024, складеного стосовно ОСОБА_1 , зазначені такі ознаки наркотичного сп`яніння, як дуже звужені зіниці, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, почервоніння очей.

Така ознака, як «почервоніння очей» не є ознакою наркотичного сп`яніння у відповідності до п.4 Розділу І Інструкції №1452/735, яка визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є зокрема почервоніння обличчя.

Таким чином, така ознака, як почервоніння очей, не може вважатись ознакою наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки чинним законодавством не передбачено такої ознаки сп`яніння.

Крім того, суд зазначає, що з розмови поліцейського по телефону зрозуміло, що останній не був впевнений в таких ознаках сп`яніння як зіниці очей не реагують на світло та тремтіння рук, до того ж перевірка тремтіння пальців рук, не відеозаписі не зафіксована, тому суд критично ставиться до таких ознак сп`яніння. Більш того, з першої телефонної розмови поліцейського вбачається, що він повідомляє співрозмовнику про відсутність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 .

З наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 поводив себе адекватно, висловлював свої заперечення, а його поведінка цілком відповідала обстановці, тобто інших ознак сп`яніння у нього не було.

Відповідно до положень ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи вказані норми закону, необхідно зробити висновок, що працівники поліції, після встановлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, були зобов`язані відсторонити його від керування транспортним засобом та тимчасово затримати транспортний засіб «Opel Omega», державний номер НОМЕР_1 , шляхом його блокування, таким чином не допустивши водія до керування для продовження руху, про що складається відповідний акт.

Всупереч наведеному, в протоколі не зазначено, що ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом.

Також суд критично ставиться до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 отримував таке направлення.

Будь-яких інших доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду не надано.

Таким чином, за результатами судового розгляду суд дійшов до переконання про відсутність належних і достатніх доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, зазначених в протоколі ААД № 697769.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладені обставини свідчать про відсутність належних, допустимих і достатніх доказів, які підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.130,247,279, 280, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А. Бойко