Номер провадження: 33/813/2545/24
Номер справи місцевого суду: 511/3241/24
Головуючий у першій інстанції Ільяшук А.В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.

вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Голована Ярослава Ігоровича

на постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 серпня 2024 року

у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-1 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 серпня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

18 вересня 2024 року на вказану вище постанову суду ОСОБА_1 та його захисник Голован Я.І. подали апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що копію повного тексту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не отримував, у той час як її копію захисник отримав лише 17 вересня 2024 року.

Апеляційний суд перевіривши матеріали справи вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної вище постанови суду, задоволенню не підлягає, а подану апеляційну скаргу, потрібно повернути особам, що її подали, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Отже законодавець визначив процесуальний механізм, яким обумовив перебіг строку на апеляційне оскарження постанови судді саме з моменту її постановлення, а не з моменту отримання копії судового рішення, особою щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, чи, зокрема її захисником.

Відповідно до наведеної вище норми, апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Законом передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Така позиція законодавця обґрунтована тим, щоб стимулювати особу сумлінно та своєчасно реалізовувати процесуальні права та належним чином виконувати обов`язки, покладені на неї законом.

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами потрібно вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на апелянта.

Так, оскаржувана постанова прийнята Роздільнянським районним судом Одеської області 27 серпня 2024 року, тому строк на апеляційне оскарження цієї постанови суду закінчився 06 вересня 2024 року.

Як убачається з протоколу судового засідання від 27 серпня 2024 року (а.с. 29-34) та тексту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 приймав участь у розгляді цієї справи та був присутнім під час проголошення суддею прийнятого по справі рішення, отже був обізнаним з результатами розгляду справи.

Копію повного тексту оскаржуваної постанови у межах строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 отримав 30 серпня 2024 року в електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 49).

Вказане свідчить про наявність сукупності передумов, які вочевидь не створювали перешкод для подання апеляційної скарги на вказану вище постанову суду в межах встановленого законом строку.

Разом з цим, з апеляційною скаргою апелянти звернулися лише 18 вересня 2024 року, тобто з пропуском, встановленого статтею 294 КУпАП, строку на апеляційне оскарження.

У справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.

Твердження апелянтів про те, що ОСОБА_1 не отримував копію оскаржуваної постанови спростовується матеріалами справи.

Доводи щодо отримання захисником повного тексту оскаржуваної постанови лише 17 вересня 2024 року, як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження вказаної вище постанови судді від 27 серпня 2024 року, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки перебіг строку на апеляційне оскарження постанови судді розпочинається саме з моменту її постановлення, а не з моменту отримання повного тексту оскаржуваного судового рішення.

З огляду на викладене вище, апеляційним судом не встановлено підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 серпня 2024 року, а тому у задоволенні клопотання

ОСОБА_1 та його захисника Голована Я.І. про поновлення строку на апеляційне оскарження потрібно відмовити та відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційну скаргу повернути особам, які її подали.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 та його захиснику Головану Ярославу Івановичу у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Голована Ярослава Івановича повернути особам, які її подали.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко