ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 615/942/24 Суддя суду 1 інстанції: Левченко А.М.
Провадження № 33/818/1200/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Репетун К.В., представника ОСОБА_2 адвоката Лиски П.О., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Лиски П.О. на постанову судді Валківського районного суду Харківської області від 02.07.2024, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Валківського районного суду Харківської області від 02.07.2024 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В постанові зазначено, що 28.04.2024 ОСОБА_1 не впускав колишню дружину ОСОБА_3 до спільного будинку, при цьому замінив замки на вхідній хвіртці та вхідних дверях, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Лиска П.О. просить постанову Валківського районного суду Харківської області від 02.07.2024 скасувати, та ухвалити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт та стягнути з нього судовий збір.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що судом не встановлені усі обставини по справі, а висновки, які зробив суд не відповідають дійсним обставинам справи.

Заслухавши доводи представника ОСОБА_2 адвоката Лиски П.О. на підтримку апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_1 адвоката Репетун К.В., яка заперечувала проти її задоволення, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Виносячи постанову суд першої інстанції дотримався вищенаведених норм.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

П. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 визначено, що домашнє насильство ? це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство ? це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В той час, як під конфліктом необхідно розуміти таких стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Об?єктивна сторона ч. 1 ст.173-2 КУпАП передбачає існування обов?язкової ознаки ? можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Проте, зазначені вимоги закону відповідним органом, який складав протоколи, та судом першої інстанції належним чином не виконані.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що вину не визнає, пояснив, що 28.04.2024 року він замінив замок на паркані, оскільки побоювання за себе, внаслідок того, що напередодні мав спілкування із особою, яка спільно проживає з його колишньою дружиною ОСОБА_2 . Оскільки з колишньою дружиною на той час уже майже перестали спільно проживати, стосунки натягнуті, телефоном вони не спілкуються, ключ від вхідних дверей він передати в цей день не встиг.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що при доказуванні вчиненого правопорушення мають бути встановлені обставини, які належать до події правопорушення, яка розуміється як елемент об`єктивної сторони складу правопорушення, що відбувається у певному часі, місці та певним способом. Спосіб вчинення правопорушення є обов`язковим елементом предмету доказування по кожному провадженню, оскільки дозволяє встановити які саме дії були вчинені правопорушником та призвели до певних протиправних наслідків.

Крім того, при доказуванні правопорушення також має значення встановлення суб`єктивної сторони правопорушення, яка полягає у з`ясуванні форми вини, мотиву, яким керувався правопорушник, вчиняючи правопорушення, та мети, яку він намагався досягти певними протиправними діями.

Суперечливість висунутого обвинувачення не дозволяє суду встановити обставини правопорушення, які мають істотне значення для розгляду справи та вирішення питання про доведеність вини правопорушника, оскільки суд розглядає справу тільки в межах висунутого обвинувачення.

Неконкретність висунутого обвинувачення не дозволяє суду встановити обставини правопорушення, які мають істотне значення для розгляду справи та вирішення питання про доведеність вини правопорушника, оскільки суд розглядає справу тільки в межах висунутого обвинувачення.

Згідно вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Відповідно до наведених норм права та позиції ЄСПЛ, викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, в якій зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Зі змісту мотивувальної частини судового рішення вбачається, що суд першої інстанції намагався встановити обставини правопорушення у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_1 та прийшов до висновку, що в діях останнього відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КупАП.

Таким чином, суд першої інстанції не порушив вимог ст. 279, 280 , 213, 221 КУпАП і розглянув справу в межах наданих матеріалів справи.

З даним висновком погоджується й апеляційний суд.

За таких обставин суд першої інстанції розглядав справу в межах зібраних матеріалів справи.

Враховуючи викладене, підстав для скасування постанови суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Лиски П.О залишити без задоволення.

Постанову Валківського районного суду Харківської області від 02.07.2024 щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко