Справа № 173/142/24
Провадження № 3/173/242/2024
ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Петрюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську матеріал, який надійшов від ВП №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

РНОКПП в матеріалах справи відсутній;

місце проживання: АДРЕСА_1 ;

місце роботи: не працює,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

встановила:

17.12.2023 року о 12 годинні 00 хвилин в Кам`янському районі, м. Верхівцеве, водій гр. ОСОБА_1 керував т/з Мінськ ММВЗ 3.11.2 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія ОСОБА_1 у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер Алкотест 6810 під відеозапис. Відповідно до тесту №346 встановив, що водій гр. ОСОБА_1 керував т/з у стані алкогольного сп`яніння 0,43; проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився під відеозапис.

В судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явився про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином. Останньому направлялась SMS-повістка про виклик до суду в справі про адміністративне правопорушення, на номер мобільного телефону, зазначений в заявці на отримання судової повістки в електронній формі, а також у протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується довідкою про доставку SMS - повідомлення. У тому числі судові повістка була розміщена на сайті судової влади України.

Відповідно до положень ст.268 КУАП, інкриміноване гр. ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, не відноситься до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положення ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, яка використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП, висновок про наявність вини ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.1 «а» Постанови КМУ від 10 жовтня 2001 року «Про Правила дорожнього руху» - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, врегульований порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Дослідивши зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №490225 від 17.12.2023 р., який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, про те, що 17.12.2023 року о 12 годинні 00 хвилин в Кам`янському районі, м. Верхівцеве, водій гр. ОСОБА_1 керував т/з Мінськ ММВЗ 3.11.2 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія ОСОБА_1 у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер Алкотест 6810 під відеозапис. Відповідно до тесту №346 встановив, що водій гр. ОСОБА_1 керував т/з у стані алкогольного сп`яніння 0,43; проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився під відеозапис (а.с.1);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, встановлено, що гр. ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (0,43% проміле) (а.с.4);

- письмовим поясненням гр. ОСОБА_1 відмовився від будь-яких пояснень (а.с.6);

- інформаційним листом, згідно якого встановлено, що гр. ОСОБА_1 посвідчення водія не має (а.с.9);

- відеозапис на дискі DVD, який досліджено в судовому засіданні, згідно якого судом встановлено факт керування гр. ОСОБА_1 транспортним засобом та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Надані докази узгоджуються в цілому, не викликають сумніву та вказують на винуватість гр. ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення.

Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, згідно статті 34 КпАП України, що пом`якшують відповідальність гр. ОСОБА_1 судом не встановлені.

Обставини, згідно статті 35 КУпАП, що обтяжують відповідальність гр. ОСОБА_1 вчинення правопорушення в стані сп`яніння.

Вказані докази є належними і допустимими, та на їх основі у визначеному законом порядку у повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та винуватість гр. ОСОБА_1 у його вчиненні.

Відповідно до ст.23 КУпАП , адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо застосування до гр. ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, суд зазначає наступне.

Згідно доданого до протоколу інформаційного листа гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не має.

Адміністративне стягнення для водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, є безальтернативним.

Суддя також звертає увагу на те, що підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не має посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Суддя, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, вважає за доцільне накласти на гр. ОСОБА_1 стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортного засобу, оскільки саме такий вид стягнення є необхідним та достатнім для виховання гр. ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до суспільних правил та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 та зміни до ст.283 Кодексу України про адміністративне правопорушення, зміни до ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється в дохід держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що гр. ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.283, ст.40-1 КУпАП

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави (Отримувач: ГУК у Дніпр-кій обл/ Дн-ка об/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Р/р: UA0004001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Призначення платежу:Адміністративні штрафи У СФЕРІ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ БЕЗПЕКИ ДОРОЖНЬОГО РУХУ) з позбавленням права керуванням транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.)

На підставі ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Т.М. Петрюк