Справа № 404/4806/24
Номер провадження 3/404/1747/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Антипова Ірина Леонідівна, за участі представника митниці Крамарчука С.Я., захисника Гагалович Г.М., розглянувши в режимі відеоконференції матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області, адреса проживання: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України,

ВСТАНОВИВ: Кропивницькою митницею під час перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги зі звільненням від сплати обов`язкових митних платежів, отримувачами яких є суб`єкти, розташовані (зареєстровані) в зоні діяльності митниці, встановлено, що 11.06.2022 через пункт пропуску "Угринів - Долгобичув". митного поста "Угринів" Львівської митниці громадянкою України ОСОБА_1 на митну територію України ввезено у якості гуманітарної допомоги транспортний засіб марки «TOYOTA HILUX», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 . З метою з`ясування обставин ввезення на митну територію України даного транспортного засобу Кропивницькою митницею направлено запит на Львівську митницю від 17.01.2024 №7.22-1/7.22-20.1/7.4/242 з проханням надати копії документів, на підставі яких транспортний засіб ввезено в Україну в якості гуманітарної допомоги. Факт ввезення на митну територію України та оформлення в якості гуманітарної допомоги даного транспортного засобу підтверджується відомостями, що містяться в Автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» та копіями документів, які додані до відповіді Львівської митниці від 07.02.2024 №7.4-1/7.4-20-03/7.22/3930 (вх. Кропивницької митниці від 07.02.2024 №799/7.4/7.22-1), а саме: копією Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 11.06.2022, копією технічного паспорта на транспортний засіб, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та копією паспорта для виїзду за кордон громадянина України Засадної Ярини № НОМЕР_3 . Відповідно до наданої інформації Львівської митниці встановлено, що 11.06.2022 при ввезенні на митну територію України транспортного засобу марки «TOYOTA HILUX», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 громадянка України ОСОБА_1 подав Декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою у якій, зокрема, у графі 6 Отримувач / Recipient вказано В/ч НОМЕР_4 , , у графі 7 Фактичне місце призначення розвантаження вантажу / Place of unloading of goods вказано м. Кропивницький, у графі 9 Вид допомоги / Type of assistance вказано автомобіль «TOYOTA HILUX», VIN: НОМЕР_1 . Відповідно до ст. 1 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» (№1192-XIV від 22.10.199) (із змінами та доповненнями) гуманітарна допомога цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Кропивницькою митницею з метою підтвердження чи спростування факту отримання даного транспортного засобу направлено запит до військової частини НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) від 02.01.2024 №7.22-1/7.22-20.1/8.2/27, на який отримано відповідь листом від 08.01.2024 № 631/109 (вх. Кропивницької митниці від 16.01.2024 №306/8.2/7.22-1), згідно з яким, військова частина НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) повідомила про отримані нею транспортні засоби. У зазначеному переліку транспортний засіб «TOYOTA HILUX», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 не значиться, тобто військова частина НОМЕР_4 фактично транспортний засіб не отримувала. Крім того, до митного оформлення подано лист військової частини НОМЕР_4 від 10.06.2022 №315 для ввезення транспортного засобу на митну територію України. З метою отримання інформації щодо видачі зазначеного листа митниця направила запит до військової частини НОМЕР_4 від 06.03.2024 №7.22-1/20-01/8.2/873, у відповідь на яке листом від 22.03.2024 №631/14/48/218 військова частина повідомило, що лист від 10.06.2022 №315 не надавався, вихідний номер листа не реєструвався, печатка якою вказаний лист завірений не відповідає оригіналу. Транспортний засіб «TOYOTA HILUX», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , 2007 року виробництва, обладнаний дизельним двигуном об`ємом 2494 см3 Орієнтовна вартість подібного транспортного засобу згідно мережі Інтернет становить 13 500 доларів США (394 929 грн. згідно курсу НБУ станом на 11.06.2022 року). Таким чином, громадянка ОСОБА_1 перемістила через митний кордон України з приховуванням від митного контролю транспортний засіб з іноземною реєстрацією марки «TOYOTA HILUX», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , шляхом надання до митного органу, як підставу для переміщення товарів підроблених документів (лист військової частини НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) від 10.06.2022 №315) та таких що містять неправдиві відомості щодо отримувача. Зазначені дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 483 Митного кодексу України. В судове засідання ОСОБА_1 повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явилась, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилала. Захисник ОСОБА_2 повідомила, що ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнає та просила закрити провадження у справі, посилаючись на те, що під час ввезення автомобіля на кордоні нею надавалась декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, а також листи прохання від військової частини НОМЕР_4 , які їй попередньо надсилав військовий на «Viber». Вказаний автомобіль було передано військовим у АДРЕСА_2 та підписаний акт прийому- передачі та військова частина в подальшому зобов`язувалась поставити даний автомобіль на баланс. Тому ОСОБА_1 не відомо, чому автомобіль не був прийнятий на баланс військової частини. Наказом командира військової частини наказано ввести даний автомобіль до строю автотранспортної роти. Доказів того, що зазначені звернення містять неправдиві відомості чи підроблені в матеріалах справи не містяться. Вказаний автомобіль дійсно використовується військовою частиною. Долучила до справи письмове клопотання про закриття провадження у справі. Представник митниці в судовому засіданні зазначив, що винуватість ОСОБА_1 в порушенні митних правил підтверджена матеріалами справи та просив застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Вислухавши думку представника митниці ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст.483 МК України підтверджується даними протоколу про порушення митних правил № 0029/90100/24 від 26 березня 2024 року, в якому викладені обставини вчинення правопорушення та доданими до нього матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. За змістом ст. 483 МК України об`єктивна сторона складу даного правопорушення характеризується діями, що направлені на переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості. Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ст. 483 МК України, може бути вчинене лише умисно. Згідно з п.4 постанови судам необхiдно враховувати, що документами, що мiстять неправдивi данi, є, зокрема, такi, в яких вiдомостi щодо сутi угоди, найменування, асортименту, ваги, кiлькостi чи вартостi товарiв, а також їх вiдправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезенi чи в яку перемiщуються, не вiдповiдають дійсності. У ч. 1 ст. 489 МК України зазначено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей. Згідно з правилами ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Відповідно до статті ч. 2 ст. 459 МК України, суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств. В судовому засіданні встановлено, що 11.06.2022 при ввезенні на митну територію України транспортного засобу марки «TOYOTA HILUX», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 громадянка України ОСОБА_1 подав Декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою у якій, зокрема, у графі 6 Отримувач / Recipient вказано В/ч НОМЕР_4 , , у графі 7 Фактичне місце призначення розвантаження вантажу / Place of unloading of goods вказано м. Кропивницький, у графі 9 Вид допомоги / Type of assistance вказано автомобіль «TOYOTA HILUX», VIN: НОМЕР_1 . Кропивницькою митницею з метою підтвердження чи спростування факту отримання даного транспортного засобу направлено запит до військової частини НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) від 02.01.2024 №7.22-1/7.22-20.1/8.2/27, на який отримано відповідь листом від 08.01.2024 № 631/109 (вх. Кропивницької митниці від 16.01.2024 №306/8.2/7.22-1), згідно з яким, військова частина НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) повідомила про отримані нею транспортні засоби. У зазначеному переліку транспортний засіб «TOYOTA HILUX», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 не значиться, тобто військова частина НОМЕР_4 фактично транспортний засіб не отримувала. Крім того, до митного оформлення подано лист військової частини НОМЕР_4 від 10.06.2022 №315 для ввезення транспортного засобу на митну територію України. З метою отримання інформації щодо видачі зазначеного листа митниця направила запит до військової частини НОМЕР_4 від 06.03.2024 №7.22-1/20-01/8.2/873, у відповідь на яке листом від 22.03.2024 №631/14/48/218 військова частина повідомило, що лист від 10.06.2022 №315 не надавався, вихідний номер листа не реєструвався, печатка якою вказаний лист завірений не відповідає оригіналу. Таким чином, ОСОБА_1 перемістила через митний кордон України з приховуванням від митного контролю транспортний засіб з іноземною реєстрацією марки «TOYOTA HILUX», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , шляхом надання до митного органу, як підставу для переміщення товарів підроблених документів (лист військової частини НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) від 10.06.2022 №315) та таких що містять неправдиві відомості щодо отримувача. Частиною 1 статті 483 МК України передбачено адміністративну відповідальність щодо переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості. Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 р. № 8 судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Так, відповідно до абзацу 2 пункту 6 даної Постанови підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Відповідно до ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств. Згідно з п. 43 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку. Суд не приймає до уваги доводи захисника про те, що вказаний транспортний засіб ОСОБА_1 передала військовослужбовцям, при цьому перевезення транспортних засобів для військовослужбовців здійснювала неодноразово, як голослівні, оскільки вони не підтвердженні жодними доказами та сприймається судом як намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. Європейський суд з прав людини вказав, що для того, щоб відповідати вимозі домірності, суворість санкцій має відповідати тяжкості правопорушень, за які їх призначають. Принцип домірності має бути дотриманий не лише під час визначення норм, які стосуються суворості санкції, а й під час оцінювання тих факторів, що їх має бути взято до уваги, коли визначають санкції (рішення у справі Imeri v. Croatia від 24 червня 2021 року (заява № 77668/14), §84). Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, перш за все виходить із оцінки дотримання принципу правомірності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном та оцінки забезпечення «справедливого балансу», дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, п.п. 31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року). Крім того, на думку Європейського суду з прав людини, «стаття 1 Першого протоколу вимагає, щоб будь-яке втручання було виправдано домірним стосовно визначеної мети. Тобто потрібно досягти «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та потребами захисту основоположних прав людини. Потрібного балансу не буде досягнуто, якщо особі або особам, яких це стосується, доведеться нести індивідуальний і надмірний тягар. За вказаних обставин, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 штраф в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил без конфіскації товарів, оскільки конфіскація товару в даному випадку не є пропорційною, порушуватиме справедливий баланс між загальними правилами декларування та правом власності особи, суперечить положенням ст. 1 Першого Протоколу, а також не забезпечить справедливого балансу між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи та не узгоджуються з принципом верховенства права. Враховуючи вищевикладене, обставини справи, особу порушника, суд вважає необхідним визнати винною ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. З урахуванням вимог ст.ст.519, 520 Митного кодексу України з метою відшкодування особою щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, підлягає стягненню з ОСОБА_1 витрати митниці по справі в сумі 61 грн. 14 коп. На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 483, ст. 527 Митного Кодексу України, ст. 283, 284, 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, ПОСТАНОВИВ: ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50% вартості товару, що становить 197 464, 50 грн. Стягнути з ОСОБА_1 вартість витрат митниці в сумі 61 грн. 14 коп. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда. Суддя І.Л. Антипова

не з`явилась, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилала.

Захисник Гагалович Г.М. повідомила, що ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнає та просила закрити провадження у справі, посилаючись на те, що під час ввезення автомобіля на кордоні нею надавалась декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, а також листи прохання від військової частини НОМЕР_4 , які їй попередньо надсилав військовий на «Viber». Вказаний автомобіль було передано військовим у АДРЕСА_2 та підписаний акт прийому- передачі та військова частина в подальшому зобов`язувалась поставити даний автомобіль на баланс. Тому ОСОБА_1 не відомо, чому автомобіль не був прийнятий на баланс військової частини. Наказом командира військової частини наказано ввести даний автомобіль до строю автотранспортної роти. Доказів того, що зазначені звернення містять неправдиві відомості чи підроблені в матеріалах справи не містяться. Вказаний автомобіль дійсно використовується військовою частиною. Долучила до справи письмове клопотання про закриття провадження у справі.

Представник митниці в судовому засіданні зазначив, що винуватість ОСОБА_1 в порушенні митних правил підтверджена матеріалами справи та просив застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вислухавши думку представника митниці ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст.483 МК України підтверджується даними протоколу про порушення митних правил № 0029/90100/24 від 26 березня 2024 року, в якому викладені обставини вчинення правопорушення та доданими до нього матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом ст. 483 МК України об`єктивна сторона складу даного правопорушення характеризується діями, що направлені на переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ст. 483 МК України, може бути вчинене лише умисно.

Згідно з п.4 постанови судам необхiдно враховувати, що документами, що мiстять неправдивi данi, є, зокрема, такi, в яких вiдомостi щодо сутi угоди, найменування, асортименту, ваги, кiлькостi чи вартостi товарiв, а також їх вiдправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезенi чи в яку перемiщуються, не вiдповiдають дійсності.

У ч. 1 ст. 489 МК України зазначено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Згідно з правилами ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до статті ч. 2 ст. 459 МК України, суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

В судовому засіданні встановлено, що 11.06.2022 при ввезенні на митну територію України транспортного засобу марки «TOYOTA HILUX», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 громадянка України ОСОБА_1 подав Декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою у якій, зокрема, у графі 6 Отримувач / Recipient вказано В/ч НОМЕР_4 , , у графі 7 Фактичне місце призначення розвантаження вантажу / Place of unloading of goods вказано м. Кропивницький, у графі 9 Вид допомоги / Type of assistance вказано автомобіль «TOYOTA HILUX», VIN: НОМЕР_1 .

Кропивницькою митницею з метою підтвердження чи спростування факту отримання даного транспортного засобу направлено запит до військової частини НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) від 02.01.2024 №7.22-1/7.22-20.1/8.2/27, на який отримано відповідь листом від 08.01.2024 № 631/109 (вх. Кропивницької митниці від 16.01.2024 №306/8.2/7.22-1), згідно з яким, військова частина НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) повідомила про отримані нею транспортні засоби. У зазначеному переліку транспортний засіб «TOYOTA HILUX», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 не значиться, тобто військова частина НОМЕР_4 фактично транспортний засіб не отримувала.

Крім того, до митного оформлення подано лист військової частини НОМЕР_4 від 10.06.2022 №315 для ввезення транспортного засобу на митну територію України. З метою отримання інформації щодо видачі зазначеного листа митниця направила запит до військової частини НОМЕР_4 від 06.03.2024 №7.22-1/20-01/8.2/873, у відповідь на яке листом від 22.03.2024 №631/14/48/218 військова частина повідомило, що лист від 10.06.2022 №315 не надавався, вихідний номер листа не реєструвався, печатка якою вказаний лист завірений не відповідає оригіналу.

Таким чином, ОСОБА_1 перемістила через митний кордон України з приховуванням від митного контролю транспортний засіб з іноземною реєстрацією марки «TOYOTA HILUX», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , шляхом надання до митного органу, як підставу для переміщення товарів підроблених документів (лист військової частини НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) від 10.06.2022 №315) та таких що містять неправдиві відомості щодо отримувача.

Частиною 1 статті 483 МК України передбачено адміністративну відповідальність щодо переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 р. № 8 судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Так, відповідно до абзацу 2 пункту 6 даної Постанови підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Згідно з п. 43 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Суд не приймає до уваги доводи захисника про те, що вказаний транспортний засіб ОСОБА_1 передала військовослужбовцям, при цьому перевезення транспортних засобів для військовослужбовців здійснювала неодноразово, як голослівні, оскільки вони не підтвердженні жодними доказами та сприймається судом як намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що для того, щоб відповідати вимозі домірності, суворість санкцій має відповідати тяжкості правопорушень, за які їх призначають. Принцип домірності має бути дотриманий не лише під час визначення норм, які стосуються суворості санкції, а й під час оцінювання тих факторів, що їх має бути взято до уваги, коли визначають санкції (рішення у справі Imeri v. Croatia від 24 червня 2021 року (заява № 77668/14), §84).

Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, перш за все виходить із оцінки дотримання принципу правомірності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном та оцінки забезпечення «справедливого балансу», дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, п.п. 31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року).

Крім того, на думку Європейського суду з прав людини, «стаття 1 Першого протоколу вимагає, щоб будь-яке втручання було виправдано домірним стосовно визначеної мети. Тобто потрібно досягти «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та потребами захисту основоположних прав людини.

Потрібного балансу не буде досягнуто, якщо особі або особам, яких це стосується, доведеться нести індивідуальний і надмірний тягар.

За вказаних обставин, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 штраф в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил без конфіскації товарів, оскільки конфіскація товару в даному випадку не є пропорційною, порушуватиме справедливий баланс між загальними правилами декларування та правом власності особи, суперечить положенням ст. 1 Першого Протоколу, а також не забезпечить справедливого балансу між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи та не узгоджуються з принципом верховенства права.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи, особу порушника, суд вважає необхідним визнати винною ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

З урахуванням вимог ст.ст.519, 520 Митного кодексу України з метою відшкодування особою щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, підлягає стягненню з ОСОБА_1 витрати митниці по справі в сумі 61 грн. 14 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 483, ст. 527 Митного Кодексу України, ст. 283, 284, 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50% вартості товару, що становить 197 464, 50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 вартість витрат митниці в сумі 61 грн. 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя І.Л. Антипова