Справа № 168/723/24 Провадження №33/802/664/24 Головуючий у 1 інстанції:Хаврона О. Й.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Самолюка В.В., іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Самолюка В.В., на постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 12 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 04.07.2024 о 10.20 год. в с.Дубечне по вул. Садовій, керуючи транспортним засобом «АЗЛК 2140», номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 21013 н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження з майновими збитками внаслідок ДТП. Чим порушив вимоги п.п.12.1, 2.3 б ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Самолюк В.В. вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що суд безпідставно відкинув пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 , які вказували, що зіткнення відбулось тому, що водій ОСОБА_2 , фактично рухаючись серединою дороги, не вжила заходів щодо вчасної зупинки автомобіля та не уникнула зіткнення шляхом маневру вправо. Вказує на те, що ДТП сталась з вини водія ОСОБА_2 , про що свідчать механізм пошкоджених транспортних засобів. Крім того, постановою суду ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні ДТП. Просить постанову судді скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримували і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у даній справі, іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , яка апеляційну скаргу заперечувала та просила постанову залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Приписами ст.245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що суддя дійшов до обґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Твердження захисника Самолюка В.В. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються матеріалами справи.

В суді першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 суду пояснив, що в місці, де відбулось зіткнення, видимість дороги дуже обмежена, не проглядається для обох водіїв, є крутий поворот. Тому він їхав уважно, на швидкості не більше 20 км/год, щоб контролювати ситуацію. Коли став повертати, то залишив місце для іншого автомобіля. Поліцейські його зауваження щодо схеми проігнорували. На схемі ДТП не відображені акації, які там ростуть і обмежують видимість. Дорога вузька, піщана. Йому назустріч їхало інше авто, водій якого їхав посередині дороги. Щоб уникнути лобового зіткнення, він різко вивернув вправо кермо, з`їхав на бік, але його швидкість була не велика і не дозволила з`їхати швидко, тому відбулось зіткнення, відбувся удар іншого авто в лівий бік його автомобіля. Вважає, що водій іншого транспортного засобу їхала по центру дороги, не гальмувала, оскільки слідів гальмівного шляху немає, бо перед колесами її автомобіля немає насипу піску. Вважає, що, якби інший водій «різкіше пішла вправо», то тоді б можливо і не відбулось би зіткнення. Стверджує, що ширина дороги дозволяла роз`їхатись двом транспортним засобам, за умови, що ОСОБА_2 їхала би правіше до узбіччя. Крім того вона їхала з навантаженим легковим причепом, а ще з її слів на місці ДТП вона сказала йому, що в автомобілі не працювали гальма. Очевидно тому вона не змогла загальмувати.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 пояснила, що керувала автомобілем ВАЗ, рухалась зі сторони с.Лютка, проїхала залізничний переїзд, перед яким зупинилась, то швидкість її була невелика, їхала по своїй смузі руху, дорога має різкий поворот вправо, Видимість дороги у цій ділянці дороги суттєво обмежена, там є пісок і щебінь, не проглядається з обох боків. ОСОБА_1 їхав їй назустріч. Побачивши його, вона стала гальмувати, і на фото після ДТП зафіксовано, що є сліди її гальмівного шляху. Однак ОСОБА_1 не гальмував, а лише повернув вправо, щоб з`їхати на бік, виїхав на горб піску, але вважає, що, якби він загальмував, то вона б не зачепила його автомобіль. На фото також видно, що колеса її автомобіля вивернуті вправо. Це означає, що вона намагалась уникнути зіткнення. За фотознімками можна прослідкувати траєкторію руху автомобіля та причепа. Причіп одноосний, вантаж, який був на ньому не впливав на керування автомобілем. Стверджує, що має 30 років водійського стажу, вжила заходів для уникнення зіткнення. Автомобіль ОСОБА_1 їхав їй «лоб в лоб».

Таким чином, учасники ДТП підтвердили, що дорога в місці пригоди не проглядається з обох сторін, дуже вузька, роз`їзд двох транспортних засобів ускладнений. Про цю обставина обоє водіїв знали, оскільки там неодноразово проїжджали.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 331783 від 04.07.2024 (а.с.1), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.07.2024, де зафіксовані напрямок руху транспортних засобів, розташування автомобілів після зіткнення, а також перелік видимих пошкоджень транспортних засобів (а.с.2), фотознімками з місця ДТП (а.с.21, 22).

Матеріалами справи підтверджується факт дорожньо-транспортної пригоди з участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Приписами п.1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.2. 3. «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Відповідно до п.2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція), Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 своїм правом скористався, надав пояснення, заперечень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, невідповідності щодо внесених відомостей до схеми місця дорожньо-транспортної пригоди не заявляв (а.с.2).

Також з матеріалів справи встановлено, на момент зіткнення транспортних засобів водій ОСОБА_1 змінював напрямок, при цьому як вбачається з фотознімків з місця ДТП, у водія ОСОБА_2 по праву сторону знаходився пагорб, при цьому з правої сторони по руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , наявний простір, який давав можливість здійснення останнім маневру для уникнення зіткнення, при дотримані вимог п.12.1 ПДР, а саме виборі безпечної швидкості руху з врахуванням дорожньої обстановки, а також стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Таким чином, водій ОСОБА_1 за вказаних обставин повинен був рухатись з швидкістю із урахуванням дорожньої обстановки, вжити всіх заходів для уникнення зіткнення, а отже порушив вимоги правил дорожнього руху, а саме п.п.2.3 б, 12.1 ПДР, а відтак вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Досліджені під час апеляційного розгляду у справі докази: дані схеми ДТП (місце зіткнення, розташування автомобілів після ДТП,), характер та локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів, пояснення учасників ДТП - свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про те, що дії ОСОБА_1 , які полягали в порушенні п.п.2.3 б, 12.1 ПДР знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення додані належно оформлені матеріали, передбачені розділом ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КупАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 , у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАПі такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Враховуючи вищенаведене, доводи захисника викладені в апеляційній скарзі щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції та сукупності доказів, на яких вони ґрунтуються.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Самолюка В.В. залишити без задоволення, а постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 12 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов