Справа № 451/1006/24 Головуючий у 1 інстанції: Куцик-Трускавецька О.Б.
Провадження № 33/811/1414/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Радехівського районного суду Львівської області від 09 вересня 2024 року,

встановив:

постановою Радехівського районного суду Львівської області від 09 вересня 2024 року, ОСОБА_1 визнно винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , 21.07.2024 о 01 год 39 хв в с. Вузлове по вул. Княгині Ольги Червоноградського району, Львівської області керував т/з «KIA CEED», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в КНП «Радехівська ЦРЛ» відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись із згаданою постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Радехівського районного суду Львівської області від 09 вересня 2024 року щодо нього та закрити провадження у справі на підстав п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувану постанову винесено у його відсутність, суд не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 . Наголошує, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся, у протоколі висловив незгоду із підозрою поліцейського.

Зазначає, що із протоколу про адміністративне правопорушення не видається можливим зрозуміти, що саме працівник патрульної поліції ставить у вину ОСОБА_1 : відмову від проходження огляду на стан сп`яніння чи керування з ознаками наркотичного сп`яніння. Не зазначено у протоколі від якого саме огляду відмовився ОСОБА_1 , а нечітке і невірне формулювання суті правопорушення позбавляє водія права на захист, оскільки йому незрозуміло обвинувачення.

Стверджує, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом.

Звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причину неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Крім того, згідно довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber», 02.10.2024 року судова повістка сформована електронному вигляді і доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23.01.2023 року.

У відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутністю в судовому засіданні.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: даними, що містяться у протоколі, серії ААД № 823587 від 21.07.2024; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.07.2024 року; рапортом поліцейського, ст. сержанта поліції Т. Рудика від 21.07.2024 по суті адміністративного правопорушення; відеозаписом події.

Крім того, із оглянутого апеляційним судом відеозапису із нагрудних камер поліцейських, вбачається факт відмови ОСОБА_1 на законну вимогу працівника поліції щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, зокрема зазначивши: «Я нікуди з вами не поїду, я хочу піти лягти спати». Крім того працівниками поліції дотримано умов чинного законодавства, зокрема щодо роз`яснення прав ОСОБА_1 .

Апеляційний суд звертає увагу, що у Рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відтак, апеляційним судом встановлено, що на відеозаписі з камер спостереження працівників поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення, а тому доводи захисника про те, що відеозапис є не є суцільним, відсутня послідовність дій працівників поліції, як на підставу скасування постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Щодо апеляційних доводів про відсутність у матеріалах справи направлення на огляд водія на стан сп`яніння, то згадане твердження є невірним і спростовується матеріалами справа (а.с.4), відтакрозцінюється апеляційним судом як спроба ввести суд в оману.

Щодо апеляційних доводів про винесення оскаржуваної постанови у відсутність ОСОБА_1 , то апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, отже згадана обставина не може бути безумовною підставною для скасування оскаржуваної постанови, оскільки правом на захист ОСОБА_1 мав можливість скористатися при апеляційному розгляді справи, проте і у суд апеляційної інстанції, будучи належним чином повідомлений, у визначений день і час не з`явився.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно, з урахуванням вимог ст.ст. 33, 36 КУпАП та, відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Радехівського районного суду Львівської області від 09 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ