Справа № 642/4955/24
Провадження № 3/642/1580/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м.Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гримайло А.М. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія АБА №103125 від 10.08.2024, відповідно до якого 10 серпня 2024 о 10 годині 22 хвилин за адресою: м.Харків, пров.2-й Таганський, буд.9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомого газоаналізатора Drager Alcotest 7510, результат якого показав перевищення допустимих показників у видихаючому повітрі в ‰ проміле. З результатом згоден. Велась відеофіксація.

ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1.ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 неодноразово (18.09.2024, 02.10.2024, 23.10.2024) повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином - шляхом направлення судової повістки смс-повідомленням, які останній відповідно до довідки про доставку повідомлення отримав та за адресою зареєстрованого місця проживання.

В судове засідання правопорушник не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, хоча йому достеменно було відомо про знаходження справи у провадженні Ленінського районного суду м. Харкова.

За таких обставин, на підставі ч.1ст. 268 КУпАП суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Отже, передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989).

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд має провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться за сповіщенням суду, отримала смс-повідомлення про виклик до суду, але не вживала заходів для явки до суду, не подавала письмових заперечень проти протоколу, її поведінка може свідчити про свідоме затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів. Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис з нагрудного реєстратора поліцейського, судом встановлено наступне.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9. (а) ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейськими дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно абз. 4 п. 27 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду роз`яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли автомобіль почав рухатись.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Крім того, згідно ст.266 ч.5 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.2,3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Інструкції), затвердженої наказом МВС України та МОЗ України за №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі-поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до вимог п.п.6,7 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладу охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції , а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення правопорушення підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №103125 від 10.08.2024;

актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів;

результатом газоаналізатора Drager Alcotest 7510 від 10.08.2024 прилад 0290, відповідно до якого результат тестування ОСОБА_1 вказано, як п`ять стрілок вгору, де міститься підпис особи, що тестують, тобто підпис ОСОБА_1 ;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого у ОСОБА_1 у результаті огляду виявлені ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови;

розпискою;

рапортом, відповідно до якого ОСОБА_1 було зупинено на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», а саме за порушення ПДР України керував транспортним засобом, який мав технічну несправність, а саме не працював правий стоп сигнал. ОСОБА_1 не пред`явив для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та не мав права керування даним транспортним засобом про що складено постанову ЕНА2801739 за ст. 122 ч.2 КУпАП;

довідкою облікових даних ІПНП, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 17.09.2021.

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Реалізувавши своє право керувати автомобілем, ОСОБА_1 тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи надані докази та заперечення судом було встановлено наступне.

З переглянутого відеозапису вбачається, що 10 серпня 2024 о 10 годині 22 хвилин за адресою: м.Харків, пров.2-й Таганський, буд.9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомого газоаналізатора Drager Alcotest 7510, результат якого показав перевищення допустимих показників у видихаючому повітрі в ‰ проміле. З результатом згоден. Велась відеофіксація.

Діями ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБА № 103125 від 10.08.2024.

На відеозаписі подій долученого до матеріалів справи зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 було зупинено працівниками поліції, відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Такі обставини зупинки останнього, також підтверджуються і вказаним вище відеозаписом, долученим до матеріалів справи поліцейськими та дослідженим в ході розгляду справи. Окрім того, суддя зазначає, що працівниками поліції, було повідомлено водієві причину зупинки.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АБА № 103125 від 10.08.2024 ОСОБА_1 власноручно підписав, будь-яких зауважень щодо зупинки, або незгоди з діями працівників поліції щодо складення відносно нього протоколу або порушення його прав, не надавав. Так само ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, із наявних в матеріалах справи відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, відомості про який зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА №103125, останній жодних заперечень щодо факту керування ним транспортним засобом до моменту зупинки працівниками поліції не висловлював, будь-яких інших осіб, які б могли керувати вказаним транспортним засобом замість нього на місці зупинки виявлено не було, та останній не вказував на те, що він за кермом не перебував.

Окрім того, суддя зазначає, що працівниками поліції, було виявлено під час спілкування з водієм та зазначено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів виражене тремтіння пальців рук), роз`яснено процедуру проведення огляду, наслідки відмови від такого, роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення, відсторонено його від керування транспортним засобом, що відображено на відеозаписі події.

Огляд погодився пройти на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510, що підтверджується тестом №588 від 10.08.2024, результат огляду становить «^^^^^» проміле. З результатами був згоден.

Відповідно до долученої копії інструкції по експлуатації технічного засобу Drager Alcotest 7510, в технічних даних якої зазначено, що якщо результат виходить за межі вимірювального діапазону, на дисплей виводиться стрілки, які направлені вгору, що вказує на перевищення діапазону, тобто більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Як вбачається із протоколу результатів вимірювання, застосованих до ОСОБА_1 «Вимоги OIML R126 (1998) OIML D31 (2008) виконано. Підписом ідентичність показань на екрані та у роздруківці і вивід «OIML» підтверджую».

Тобто, будь-яких даних, які б вказували на помилку у завершенні документування результатів, приладом «Drager Alcotest 7510 OIML» видано не було, а тому такий протокол результатів вимірювання показав не інакше, як перевищення виміряного значення концентрації алкоголю у ОСОБА_1 вимірювальному діапазону.

Водночас, відповідно до розділу «Технічні дані» Настанови з експлуатації до газоаналізатору «Drager Alcotest 7510 OIML», вказаний прилад має діапазон вимірювання, це масова концентрація алкоголю у видихуваному повітрі, що вимірюється у мг/л та становить від 0,00 до 3,00 мг/л, а також масова концентрація алкоголю у крові, що вимірюється у промілле (‰) та становить від 0до 6,0 ‰. Таким чином, згідно з технічними характеристиками, газоаналізатор «Drager Alcotest 7510 OIML» більший показник, ніж той, що гранично допустимим на табло, показати не здатен.

З наведеного вбачається, що у разі перевищення зазначених показників у видихуваному повітрі особою, до якої застосовується вказаний газоаналізатор, технічний прилад не здатен видати результат у «мг/л», чи у «‰», у разі перевищення показників визначених технічними характеристиками приладу.

У цьому випадку, відповідно до Настанови до газоаналізатору «Drager Alcotest 7510 OIML», діапазон індикації ідентичний вимірювальному діапазону та якщо результат виходить за межі вимірювального діапазону, на дисплей виводяться три стрілки, що вказують на перевищення діапазону приладу, оскільки він не здатен відобразити концентрацію алкоголю у вимірювальних одиницях та видати результат на табло.

Тобто, як вбачається із обставин справи, до ОСОБА_1 працівниками поліції було застосовано газоаналізатор «Drager Alcotest 7510 OIML», який після подачі звукового сигналу про правильність проведення тесту, видав результат «пять стрілок угору», що означає лише те, що концентрація алкоголю у крові ОСОБА_1 (оскільки прилад налаштований на показники проміллє) значно перевищувала гранично допустиму концентрацію, на яку максимально може бути налаштований прилад.

Суддя звертає увагу, що після продування приладу, ОСОБА_1 не висловлював зауважень до проведеного вимірювання, погодився з результатами вимірювань, підтвердження чому є відео запис з боді-камер поліцейських, а також підписав Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Слід зазначити, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський поінформував особу про порядок застосування спеціального технічного засобу.

Поліцейським запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі (у лікаря-нарколога), на що останній відмовився.

При цьому, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я є обов`язковим лише в разі відмови водія від проходження огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, або його незгоди з результатами такого огляду.

Отже, волевиявлення ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку в медичному закладі було добровільним та усвідомленим.

До того ж, суд звертає увагу, що у водія після роз`яснення поліцейським порядку проходження огляду та можливих наслідків такого огляду, був вибір або пройти огляд у встановленому законом порядку, якщо вона вважала, що не має ознак алкогольного сп`яніння, або відмовитися від проходження огляду.

На відео не зафіксовано, щоб ОСОБА_1 висловлював незгоду з показаннями Alcotest Drager 7510 чи наполягав на його обстеженні у лікарні. Також, водій після оформлення адміністративних матеріалів, у випадку незгоди з результатами огляду, міг самостійно пройти медичний огляд у вибраному ним закладі, але цього не зробив та медичний висновок суду не надав.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формах. Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

Досліджені судом докази не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції до особи правопорушника.

Дослідивши відеозапис, суд дійшов висновку, що працівниками поліції було дотримано всі законні вимоги щодо їх дій при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з переглянутого відеозапису виявлено не було.

При цьому, з відеозаписів, а також складених поліцейськими документів, які ОСОБА_1 підписав добровільно, просліджується чітка послідовність подій, які відбувались 10.08.2024, відеозапис беззаперечно підтверджує відомості викладені в протоколі та поза розумним сумнівом доводить вину правопорушника.

Таким чином, зміст подій зафіксованих на відеозаписі повністю узгоджуються з обставинами справи, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення та долученими до нього доказами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якому, крім іншого, зазначено, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчинених правопорушень, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах, встановлених КУпАП.

Вважаю, що дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Керуючись статтями 23, 33, 36, 40-1, частиною третьою статті 130, 245, 251, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу (код ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу адміністративне стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. в дохід держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови ні пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу: за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу

Виконання постанови в частині адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів покласти на Управління патрульної поліції у м. Харкові.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя А.М. Гримайло