Провадження №: 3/752/5383/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2024 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

01.06.2024 о 06:40 у м. Києві по просп. Науки, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу - газоаналізатора Alcotest 7510 (прилад № ARMF-0296). Результат тесту з показником 1,12 % проміле роздруковано на пристрої Drager mobile printer № ARMD-0536.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. "а" п. 2.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що тягне за собою відповідальність у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діяхОСОБА_1 , доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:

- протокол про адміністративне правопорушеннясерії ААД № 812546 від 01.06.2024, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376 з відміткою про відеофіксацію;

- роздруківка з приладу Drager mobile printer № ARMD-0536, приєднаного до приладу Alcotest 7510 від 01.06.2024, яким зафіксовано вимір 1,12 % проміле в організмі за наслідками проведення перевірки ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатора Alcotest 7510 (прилад № ARMF-0296), що підписана водієм;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних тезінчних засобів, що містить підпис водія;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 від 01.06.2024;

- відеозаписи з нагрудної камери поліцейського (записані на лазерний компакт-диск), де зафільмовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, момент проведення огляду, що були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання.

Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколу особу ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія та його особистих пояснень, йому роз`яснено йому права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Голосіївському районному суді міста Києва. Також вбачається, що цей протокол ОСОБА_1 підписав без зауважень щодо порядку його оформлення та/або змісту.

Установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося відповідно до приписів ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

07.08.2024 у судове засідання ні ОСОБА_1 ні його захисник - адвокат Богданчук О.В. не з`явилися.

ОСОБА_1 про причини своєї неявки суд не повідомив.

06.08.2024 захисник через систему електронний суд звернулася до суду з клопотанням про оголошення перерву в судовому засіданні 07.08.2024 для ознайомлення з матеріалами справи і для надання пояснень, заперечень, послалася на те, що договір про надання правничої (професійної) допомоги з адвокатом було укладено лише 06.08.2024.

07.08.2024 за клопотанням захисника розгляд справи було відкладено.

У судове засідання, призначене на 15.10.2024, ні ОСОБА_1 , ні його захисник не прибули, про причини своєї неявки суд не сповістили, хоча до суду викликалися повістками, будь-яких документів на підтвердження поважності своєї неявки не подали.

При цьому від водія не надходило спростувань до протоколу, заперечень по суті, належного і достеменного підтвердження того, що він не перебував 01.06.2024 зранку у стані алкогольного сп`яніння.

На реалізацію права ознайомлення з матеріалами справи адвокат Богданчук О.В. не з`явилася.

На переконання суду, за період перебування справи про адміністративне правопорушення в суді, з урахуванням дати складання протоколу про адміністративне правопорушення - 01.06.2024, будь-яка особа, яка залучила захисника, не була б позбавлена об`єктивної можливості сформулювати і донести до відома суду свою позицію по суті справи. Це також стосується і захисника.

Принцип добросовісності є загальноправовим принципом, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Складовими цього принципу є заборона зловживання процесуальними правами, необхідність добросовісного виконання процесуальних обов`язків; процесуальний естопель або доктрина заборони суперечливої поведінки (venire contra factum proprium); заборона чинити інші протиправні перешкоди у здійсненні правосуддя (введення суду в оману, використання втрачених процесуальних можливостей).

Зловживання процесуальними правами - це протиправне, недобросовісне та неналежне використання учасником справи (його представником) належних йому процесуальних прав, що виражається у винних процесуальних діях (бездіяльності), які зовні відповідають вимогам процесуальних норм, але здійснюються з корисним або особистим мотивом, що спричиняє шкоду інтересам правосуддя.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У ст. 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" у ст. 2, 6, 48 визначає, що правосуддя в України здійснюється на засадах верховенства права.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляду справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також наголошувалося на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав в основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі "Смірнов проти України" заява № 3655/02, п. 41 "Пономарьов проти України" заява № 3236/03).

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення у справі "Красношапка проти України" від 30.11.2006).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Подія адміністративного правопорушення мала місце 01.06.2024, розгляд справи в суді неодноразово відкладався з метою реалізації процесуальних права та інтересів як особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, так і її захисника і таке відкладення було суттєво відтерміновано у часі (понад чотири місяці), за який ні водій, ні будь-хто в його інтересах (захисник, фахівець у галузі права) в судове засідання для розгляду справи по суті та для ознайомлення з матеріалами справи не з`явилися, не склади будь-яких пояснень, заперечень, спростувань по суті справи, не сформували правову позицію та не представили її суду, не подали докази на підтвердження своєї версії подій тощо.

На переконання суду (судді) після складання протоколу про адміністративне правопорушення 01.06.2024 водій не був позбавлений можливості належним чином скористатися своїми процесуальними правами та реалізувати обов`язки, у тому числі залучити іншого захисника, прибути до суду особисто та надати пояснення по суті тощо.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.

За наведених обставин та обґрунтувань розгляд справи відбувся за відсутності особи, відносно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення та за відсутності захисника.

Оскільки ОСОБА_1 визнається винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до нього застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у межах санкції відповідної частини ст. 130 КУпАП та з урахуванням загальних правил накладення стягнення.

Підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено.

У порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024).

Керуючись ст. 23, 33-35, 40-1, 130, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять ) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КУпАП, якими встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя О.В. Бушеленко