Код суду 233 № 233/5574/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Міросєді А. І., за участю секретаря Ульянцевої С.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кошеля А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка, громадянина України, тимчасово не працює, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 821058 від 28 вересня 2024 року, ОСОБА_1 28.09.2024 року о 12-00 год., у м. Костянтинівка по вул. О. Тихого буд. 106, керував транспортним засобом ВАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, був оглянутий на місці зупинки за допомогою газоаналізатора ALKOTEST Drager-6810. Тест-1251. Результат 2.22 проміле. Від керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та пояснив, що автомобілем він не керував і не був водієм транспортного засобу. Всі дії працівників поліції вважав незаконними, а наявні у справі докази сфабрикованими. Повідомив, що працівники поліції казали йому, що складають протокол за порушення комендантської години, але він не був згоден, про що зазначив у протоколі. Він дійсно приїхав до залізничного вокзалу м. Костянтинівка, але це було у дозволений час. Там він зустрів товариша, з яким тривалий час не бачилися і вирішили вжити з такої нагоди спиртного. Автомобіль він припаркував під пішохідним мостом, щоб нікому не заважати і щоб його було видно з квартири товариша, який проживає у будинку навпроти. Їхати додому він мав наступного дня, так як його товариш запропонував заночувати у нього. В районі залізничного вокзалу їх зробили зауваження військові за порушення комендантської години і викликали поліцію. Поліцейські змусили його продути алкотестер, що він і зробив, але транспортним засобом він не керував.

Захисник Кошель А.В. підтримав пояснення ОСОБА_1 та просив закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме те, що той керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху. Жодного підтвердження цього факту суду не надано. На місці події ОСОБА_1 повідомив, що він не керував транспортним засобом, не були роз`ясненні права, що передбачені ст. 268 КУпАП, не роз`яснення право на отримання правової допомоги та залучення захисника, а також йому ніхто не пропонував надати пояснення з приводу ситуації, що свідчить про пряме порушення права на захист. Відеозапис, долучений до справи як доказ винуватості ОСОБА_1 , триває всього 2 хвилини, безпідставно переривається. Дії працівників поліції, а саме керування транспортним засобом, складення протоколу про адміністративне правопорушення та направлення особи у медичний заклад, чомусь не зафіксовані на відеозаписі. Співробітники поліції взагалі не дотрималися вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Свідок ОСОБА_2 повідомив у судовому засіданні, що 28 вересня 2024 року до 15:00 години він зустрівся зі своїм товаришем ОСОБА_1 біля магазину «Ваніль» і вони вирішили відсвяткувати зустріч. Так як він проживає у будинку АДРЕСА_2 і з його вікон було видно територію біля цього магазину, то ОСОБА_1 припаркував там свій автомобіль. Він запропонував ОСОБА_1 не сідати за кермо після вжитого спиртного, а переночувати у нього. Коли вони перебували біля магазину, то військові зробили їм зауваження з приводу порушення комендантської години і викликали поліцію. Але на той час автомобілем ніхто не керував. Коли приїхали поліцейські, то стали їм погрожувати, при цьому на їх пояснення ніхто не реагував і їх ніхто не слухав. Вони пояснювали, що так як у дворі його будинку стоїть багато автомобілів і немає вільного місця, то автомобіль ОСОБА_1 залишили саме біля магазину, щоб його було видно з вікон його квартири.

Також у судовому засіданні були досліджені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 821058 від 28 вересня 2024 року;

- тест Drager від 28.09.2024 року відповідно до якого 2.22 %;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 вересня 2024 року 18:15 год., у результаті огляду проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота;

- пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які не зазначили будь-яких даних щодо керування автомобілем ОСОБА_1 або іншою особою;

- відеозапис від 18 травня 2024 року (файл з назвою 0000000__0005), яким зафіксовано діалог працівника поліції з ОСОБА_1 , проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. На даному відеозаписі взагалі відсутній факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , на місці ОСОБА_1 не були роз`ясненні права, що передбачені ст.268 КУпАП, не роз`яснене право на отримання правової допомоги та залучення захисника, а також йому ніхто не пропонував надати пояснення з приводу ситуації, що склалася, та у випадку незгоди з показаннями алкотестеру проїхати до лікарні.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, слід зазначити наступне.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Обов`язковою складовою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - є факт керування транспортним засобом особою, що перебуває у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) або з ознаками такого сп`яніння. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) або з ознаками такого сп`яніння.

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження біля транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи біля транспортного засобі не доводить факт керування транспортним засобом.

Суд погоджується з доводами сторони захисту та враховує, що в матеріалах справи відсутні будь які докази, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і момент зупинки його працівниками поліції в процесі руху. Відеозапис, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, не містить відомостей, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , 28.09.2024 року о 18:00 год., у м. Костянтинівка по вул. О. Тихого буд. 106.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, відсутність належних і допустимих доказів у даній справі про адміністративне правопорушення, свідчать про недоведеність у судовому засіданні складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ч.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя: