Справа № 309/4398/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/855/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 03.11.2023.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 236389 від 25.08.2023 та постанови судді від 03.11.2023 вбачається, що 25.08.2023 о 20 год 20 хв в м. Хуст по вул. 900 річчя Хуста, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Touran» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» під запис службової бодікамери РМ 3862. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування постанови судді від 03.11.2023 щодо нього та закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає про те, що всі долучені докази до матеріалів справи є недопустимими, оскільки зібрані з порушенням Інструкції затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735. Керований ним транспортний засіб був зупинений безпідставно. Крім того, у протоколі відсутні відомості про роз`снення йому положень ст. 63 Конституції України. Також в протоколі не зазначені свідки, в присутності яких повинен складатись протокол про адміністративне правопорушеня, у зв`язку з тим, що відеозапис не є безперервним. Окрім того, з відеозапису не вбачається, що йому було запропоновано пройти огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, а навпаки, запис починається з продування технічного приладу «Драгер», за якого він тричі дув в один і той самий мундштук. Крім того, з відеозапису не прослідковується звідки взявся мундштук, чи був він опечатаний, а також не зафіксовано

-2-

результати проведеного тесту, оскільки такі лише озвучувались поліцейським. Також в протоколі не відображені пояснення самого водія та пасажира, який перебував в автомобілі. Суд першої інстанції за власної ініціативи викликав і допитав працівника поліції ОСОБА_3 , в ході допиту якого було встановлено факти порушення працівниками поліції порядку проведення його освідування, складання протоколу та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, однак ці порушення суд першої інстанції проігнорував та виніс рішення про притягнення його до адміністаривної відповідальності.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Немеша І. В., неявка яких з урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується те, що ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Немеш І. В. належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, а розгляд справи неодноразово відкладався як за клопотаннями захисника-адвоката Немеша І. В., та ОСОБА_1 , а саме: 25.01.2024, 30.05.2024.

Апеляційний суд зауважує, що клопотання сторони захисту про необхідність відкладення розгляду справи щодо ОСОБА_1 обґрунтовані неможливістю захисника-адвоката Немеша І. В. приймати участь у розгляді справи, в тому числі, через перебування на лікуванні, при цьому жодного разу не було надано належних доказів, які б підтверджували вказані обставини.

Апеляційний суд вважає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисник повинні добросовісно використовувати надані процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язані демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Приймаючи рішення про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника- адвоката Немеша І. В. враховуються і вимоги чинного законодавства щодо розгляду справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника- адвоката Немеша І. В., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

-3-

Ці вимоги закону, всупереч доводів апеляційної скарги, судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 236389 від 25.08.2023, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 236389 від 25.08.2023, водій ОСОБА_1 25.08.2023 о 20 год 20 хв в м. Хуст по вул. 900 річчя Хуста, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Touran» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» під запис службової бодікамери РМ 3862. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за які передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

-4-

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується: роздруківкою тесту № 5760 від 25.08.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 о 21 год 06 хв 25.08.2023 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, проміле 0,27%; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та додатком у вигляді СD-диска з відеоматеріалами правопорушення.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 236389 від 25.08.2023 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; а також, всупереч доводів апеляційної скарги, зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП., чим скористався ОСОБА_1 , надавши пояснення по суті правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейським СРПП Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Васекою М. М. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 236389 від 25.08.2023 складено відповідно до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 у апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставилось йому за провину.

Також поліцейськими у протоколі зазначено, що огляд водія проведений у зв`язку з виявленими ознаками - запах алкоголю з порожнини рота за допомогою приладу «Драгер». Результат огляду на стан сп`яніння 0,27 проміле. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 підписав без застережень, погодившись з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння. Апеляційний суд врахоує, що результат тесту ОСОБА_1 , проведеного працівниками поліції, а саме 0,27 проміле, перевищує гранично допустиму норму (0,2 проміле) та беззаперечно вказує на перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, виключаючи можливу технічну похибку.

-5-

Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП (в редакції Закону від 16.02.2021 № 1231-IX, який набрав законної сили 17.03.2021), огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Недотримання визначеної законом процедури є наслідком її недійсності, що встановлено ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Той факт, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними, а відеофіксація не здійснювалася безперервно від зупинки транспортного засобу до закінчення складення працівниками поліції протоколу, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки на одному із відеозаписів безперервно та чітко зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та відсутність у нього бажання проходити огляд в найближчому медичному закладі, і підстав піддавати сумніву зміст даного відеозапису немає.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів апеляційної скарги про те, що поліцейські при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в повній мірі не дотримались вимог закону, що регулює підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки матеріалами справи підтверджено, що працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 діяли згідно до вимог чинного законодавства та у відповідності процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду.

З даного приводу судом був допитаний працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 , який ствердив, що 25.08.2023 приблизно 20 год під час патрулювання м. Хуст ним за порушення правил дорожнього руху було зупинено автомобіль «Volkswagen Touran» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм він відчув різкий запах алкоголю з порожнини рота та запропонував пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. На місці зупинки водій відмовився пройти огляд та виявив бажання пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Приїхавши у лікарню було з`ясовано, що лікар у приймальному відділенні не має повноважень проводити огляд. Після чого водію було запропоновано прийти огляд у закладі охорони здоров`я в іншому районі, однак ОСОБА_1 від цього відмовився та погодився пройти огляд за допомогою приладу «Драгер».

Крім того, вказуючи про допущені порушення з боку працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, то ОСОБА_1 не надав доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейських до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання в апеляційній скарзі, як спроби ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про те, що суд взяв на себе обов`язок по доказуванню його вини, оскільки з власної ініціативи, без клопотання сторони захисту, було викликано та допитано як свідка поліцейського, а також те, що пояснення працівника поліції не можна визнати достатньою підставою для визнання вини ОСОБА_1 , оскільки суд першої інстанції з метою повного встановлення всіх обставин події, з`ясування об`єктивної істини по справі та перевірки всіх доводів сторони захисту та процедурних питань складення протоколу та проведення огляду - правомірно

-6-

за власною ініціативою допитав особу, яка складала протокол. До того ж, вказані доводи не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 обґрунтовані не виключно показаннями поліцейського ОСОБА_3 , а більшою мірою зроблені на підставі об`єктивних даних відеозаписів події правопорушення та складених за результатами огляду документів, зокрема, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних тезнічних засобів від 25.08.2023, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що поліцейські не забезпечили огляд ОСОБА_1 у медичному закладі, з огляду на відсутність даних про те, що він погоджувався з результатами проведеного відносно нього огляду на місці знаходження транспортного засобу,не знайшло своє підтвердження з огляду на таке.

Частиною 3 статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З наведено вбачається, що особа доставляється до медичного закладу для проходження огляду у випадку незгоди на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, а тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису, ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу, жодних зауважень чи незгоди не висловлював, підписав роздруківку приладу «Драгер», тому у працівників поліції не виникало обов`язку доставляти його до медичного закладу.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, матеріали справи не містять.

Отже вказаним відеозаписом, долученим до матеріалів справи, спростовуються доводи апеляційної скарги про порушення поліцейським порядку огляду на стан сп`яніння, а тому такі доводи апеляційний суд відхиляє.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

-7-

Доводи ОСОБА_1 про те, що трубка (мундштук), яка є індивідуальною та одноразовою, була заздалегідь підготовлена працівниками поліції, є необґрунтованими та такими, що направлені на уникнення ним відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки, як вбачається з відеозапису нагрудної камери поліцейського, водій ОСОБА_1 жодних заперечень, щодо результату огляду не висловлював, скарг на дії працівників поліції останній не заявляв.

При винесенні рішення, апеляційний суд не може взяти до уваги доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено права та обов`язки, чим було порушено його право на захист, оскільки такі в повному обсязі спростовуються відеозаписом, згідно якого водія було ознайомлено з передбаченими ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України правами та обов`язками, водночас ОСОБА_1 не наведено, якими правами він через свою необізнаність не мав змоги скористатися під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у даній справі про адміністративне правопорушення достатньо доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, з бодікамери поліцейського, що міститься на DVD диску, доданому до матеріалів справи зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Також, на відео зафіксовано факт складення та ознайомлення його з протоколом про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та ОСОБА_1 роз`яснювались права, передбачені ст. 268 КУпАП. При цьому на відео чути, як працівник поліції надає ОСОБА_1 процесуальні документи та вказує де треба підписатися, що стверджується відповідним записом та підписом ОСОБА_1 .

Між тим, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, тому будь-яких сумнівів у правильності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП немає.

Також, судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України і накладено стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, а саме те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, таке порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

При цьому, апеляційний суд ураховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

-8-

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для його зміни, навіть з урахуванням даних про його особу, не вбачається.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Хустськогго районного суду Закарпатської області від 03.11.2023, щодо нього, - без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя