Справа № 291/1103/24
Провадження №3/291/923/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 жовтня 2024 року селище Ружин

Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВПД № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

за ч.5 ст.126 КУпАП, ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

13 січня 2024 року о 10 годині 48 хвилин в с-щі Ружин Бердичівського району Житомирської області по вул. Київській, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Audi A8 , державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась, а саме відмовилась від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та медичному закладі. Проводилась відеофіксація події за допомогою нагрудної камери (відео реєстратора).

Крім того, 22 серпня 2024 року о 21 годині 50 хвилин в с-щі Ружин Бердичівського району Житомирської області по вул. Київській, поблизу будинку, 37, водій ОСОБА_1 , який протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 126 КУпАП, повторно протягом року керував транспортним засобом автомобілем Audi A8 , державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1.а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ст.36 КУпАП вказані справи об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні 12 квітня 2014 р. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, щодо подій викладених в протоколі про адміністративне правопорушення від 13.01.2024 показав, що того дня він їхав до лікарні, відвезти важкохворого. Зупинили його на спуску з перехрестя в центр. Поліцейські ввімкнули проблискові маячки. Проводили обшук машини. Потім він поїхав з ними на інший виклик, пропонували йому їхати на освідування на наркотичні речовини в Андрушівку до лікарні.

Причиною зупинки було те, що він не увімкнув покажчик повороту. Протокол склали за вживання алкоголю. Алкоголь не вживав, почервоніння обличчя мав через хвилювання. Поліцейська запропонувала продути в драгер, він відмовився. На нього склали протокол.

В своєму письмовому клопотанні, просив при розгляді справи врахувати, що він не вживав алкогольні напої і не був у стані алкогольного сп`яніння. В той день вимушений був сісти за кермо по проханню матері відвезти її чоловіка, який потребував термінової невідкладної медичної допомоги спеціаліста-мануального терапевта , так як мав захворювання опорно-рухового апарату і самотужки керувати авто і пересуватися не мав змоги (швидка допомога на такі випадки не виїжджає).

Вважає, що жодних доказів його відмови від проходження освідчення в медичному закладі поліцейськими не надано до матеріалів справи, що має бути підтверджено відеозаписом або свідченнями двох свідків, окрім слів поліцейських ніби то я відмовився. В протоколі є його пояснення, що він не відмовлявся пройти освідчення в медичному закладі.

Після отримання протоколу він має повне право і виявив бажання сам поїхав до медичного закладу, написав заяву на законних підставах з дотриманням всіх вимог про забір крові на виявлення алкоголю в крові.

Коли він ознайомився з матеріалами справи, саме ці дії поліцейських не зафіксовані на їх відеореєстраторі, тобто він був вимкнений, що є порушенням зі сторони поліцейських.

Вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння його поліцейськими було проведено з грубим порушенням встановлених правил застосування технічних засобів відеозапису.

Також вважає, що відеозапис, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення , є недопустимим доказом,оскільки він здійснений з порушенням прав і основоположних свобод людини, закріплених в Конституції України, внаслідок цілеспрямованих ДІЙ, вчинених поліцейськими З порушенням ВИМОГ СТ..СТ. 31,40 Зокону України « Про Національну Поліцію» та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої' наказом МВС від 18.12.2018 р. №1026.

Наданий до суду запис здійснений на невідомому пристрої і він не є безперервним, оскільки частина часу спілкування поліцейських з ним була проведена без відеозапису, а саме в період - 11:00 год. - 11:20 год. ( це той час коли його возили в поліцейській машині не відомо де ). Не було присутніх при вказаному також 2 свідків.

В судове засідання 16.10.2024 р. ОСОБА_1 та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Вирішуючи вказане клопотання суддя приходить до висновку про залишення його без задоволення та вважає можливим розглянути вказану справу у відсутності особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності та його представника при цьому зважає на наступне.

Так, в силу ч.1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, перебуває у провадженні суду з 17.01.2024 року. Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП з 12.09.2024 року.

Судом багаторазово призначались судові засідання по розгляду даних протоколів, які відкладались за клопотанням ОСОБА_1 .

В зв`язку з чим, суд констатує, що протягом тривалого часу останній був обізнаний про наявність на розгляді у суді складених відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення, був ознайомлений з його матеріалами справ, приймав участь в судових засіданнях, надавав покази стосовно протоколу серії ААБ № 263490.

Також, суд враховує процесуальну поведінку ОСОБА_1 під час судового розгляду, який неодноразово подавав клопотання до суду про відкладення розгляду справи. Вказані дії ОСОБА_1 розцінюються як такі, які вчиненні з наміром затягування розгляду справи задля закриття в подальшому провадження в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи безпідставне умисне затягування правопорушником справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

З урахуванням наведеного, враховуючи, що ОСОБА_1 та його представник були повідомлені завчасно та належним чином про розгляд справи, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суддя вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представника.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд враховує наступне.

Частиною 1 ст.9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.254 КУпАП Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП за вище викладених обставин, вина ОСОБА_1 повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Зокрема допитана в якості свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що в взимку, в обідній час, коли вона була на чергуванні з ОСОБА_3 , вони побачили автомобіль, за кермом якого був Скарбовійчук, який їхав в сторону центра та повертаючи на вулицю Незалежності не увімкнув покажчик повороту. Вони його зупинили та виявили, що він немає права керувати транспортними засобами та у нього були ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння, вони запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі м. Андрушівка.

В цей час, прийшов виклик на інше правопорушення і так як вони основний екіпаж, вони поїхали на виклик.

Після того, вони запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, водій відмовився.

Крім того вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст.126 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується: відомостями, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 263490 від 13.01.2024 р; відомостями, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 1705576 від 22.08.2024 р; розпискою про роз`яснення прав передбачених ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП; розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу; копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким встановлено, що у гр. ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу він відмовився ; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, з якого вбачається, що ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не доставлявся, у зв`язку з його відмовою; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, ч. 2 ст. 126 КУпАП; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху серії БАД № 952280 від 13.01.2024; рапортом поліцейського інспектора СРПП ВПД № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області; копією постанови серії ЕНА № 2891157 від 22.08.2024.

Вище зазначені події зафіксовані на відеозаписах, які міститься на долученому до матеріалів справи оптичних дисках, який було переглянуто в судовому засіданні.

З відео файлів на оптичному диску до протоколу серії ААБ № 263490 від 13.01.2024 р. вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт зупинки його працівниками поліції. Поліцейський підійшовши до автомобіля, повідомляє водію про причину його зупинки. Під час спілкування з водієм повідомляють йому про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та пропонують йому пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або проїхати для цього в медичний заклад. Водій відмовляється від проходження огляду. В подальшому водію роз`яснюють його права та обов`язки. Складають протокол про адміністративне правопорушення. Надають протокол для підпису та надання пояснень, водій пояснює, що не заперечує пройти огляд на стан сп`яніння.

З відео файлів на оптичному диску до протоколу серії ААД № 170576 від 22.08.2024 р. вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт зупинки його працівниками поліції. Поліцейський підійшовши до автомобіля, повідомляє водію про причину його зупинки. Просить надати посвідчення водія та реєстраційні документи. Встановлює особу водія та те, що він немає права керування транспортними засобами. В подальшому складає постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Складає протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати, розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, а також з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Додані до матеріалів справи відеозаписи дають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушень, детально відновити послідовність подій, які мали місце 13.01.2024 та 22.08.2024, поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто, доданий до протоколу відеозапис фіксує саме ті обставини, які підлягають доказуванню при розгляді справи за ч. 1 ст.130 КУпАП ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Аналіз зафіксованої на відеозаписах, які долучені до протоколів, інформації вказує, що він був проведений за допомогою нагрудної камери поліцейського, на що вказують тип зйомки, відстань зафіксованих об`єктів від поліцейського, перебіг фіксації, а тому даний відеозапис не викликає у суду сумнівів в його належності та допустимості в якості доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не надано і не встановлено таких обставин і під час розгляду справи.

Стосовно того, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу де було проведено дослідження зразка крові на вміст алкоголю, то відповідно до вимог пункт 9 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., визначає, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, ОСОБА_1 повинен був пройти медичний огляд у присутності поліцейського протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У відповідності з п.22 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже, вказаний доказ проходження ОСОБА_1 огляду є недопустимим доказом, який не спростовує його винуватість у вчиненні порушення вимог п.2.5 ПДР України.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він згоден був пройти огляд у медичному закладі, суд вважає необґрунтованими, оскільки із дослідженого відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівниками поліції неодноразово, було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, роз`яснено, що уразі відмови від проходження огляду відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Однак у ОСОБА_1 наміру на проходження огляду на визначення факту сп`яніння не було та він неодноразово відмовлявся від проходження вказаного огляду, після чого поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення. Тому, його дії та пояснення після складення протоколу про адміністративне правопорушення суд приймає, як намагання останнього уникнути покарання.

Аналізуючи докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважаю, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч.5 ст.126, а його вина у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень повністю доведена.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність гр. ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, по справам, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи викладене, суспільну небезпеку та характер вчинених правопорушень, особу винного та його майновий стан, ступінь його вини, суддя вважає, що відносно останнього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбачене санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП та без оплатного вилучення транспортного засобу так як доказів належності ОСОБА_1 автомобіля, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст.130 та з врахуванням положень ч.2 ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.ї

Роз`яснити особі, щодо якої застосоване адміністративне стягнення, що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Інформацію щодо рахунку для сплати штрафу можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://rg.zt.court.gov.ua/sud0622/ в розділі "Громадянам" - "Сплата штрафів" -" Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху".

Інформацію щодо рахунку для сплати судового збору можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://rg.zt.court.gov.ua/sud0622/ в розділі "Громадянам" - "Платіжні реквізити для добровільної сплати боржниками судового збору за рішеннями про стягнення судового збору на користь держави".

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст постанови виготовлено 22.10.2024 року.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області О. В. Митюк