Справа № 444/1434/24
Провадження № 3/444/842/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №2 ЛРУП №1 у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з протоколом про адміністративне правопорушення - не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 -

- за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №751978 від 02.04.2024 року, ОСОБА_1 повторно протягом року, а саме 02.04.2024 року о 10 год. 47 хв. в смт.Куликів по вул.Шевченка, 19, керував транспортним засобом марки "PEUGOT PARTNER" номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей що нереагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в жодне судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке останній отримав 03.10.2024 року. Причини неявки суду не відомі.

Захисник особи відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвокат Шпунт М.Б. в судове засідання не прибув, однак на адресу суду 01.07.2024 року надіслав письмові заперечення, в яких зазначив, що до матеріалів протоколу не долучено матеріалів відеозапису, які б підтверджували обставини наведені у протоколі та не надано інших доказів, у тому числі свідчень свідків (пояснень) на підтвердження вказаних обставин. Будь-яких беззаперечних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинку такого поліцейськими та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, які б були встановлені за допомогою об`єктивних засобів контролю (відеозаписів зроблених за допомогою камер спостереження, нагрудних камер поліцейських або ініціативних записів будь-яких осіб, зроблених із дотриманням вимог закону) матеріали справи не містять.

У даній справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б безсумнівно та беззаперечно підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст. 317-1 КУПАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Таким чином, кваліфікація за ознакою повторності можлива лише у випадку, якщо на момент керування вина особи встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили на час вчинення нового правопорушення. Разом із тим, постанова Галицького районного суду м. Львова від 20.03.2024р. в справі № 461/1953/24 набрала законної сили лише після апеляційного розгляду справи після 29.05.2024р.

Захисник зазначає, що таким чином ОСОБА_1 станом на квітень 2024 р. не вважався таким що вчиняв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, наведене виключало можливість складання протоколу та кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП за ознакою повторності.

Захисник просить справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В подальшому захисник в судове засідання не прибув про причини неявки суд не повідомив.

ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, проте не вживав заходів для явки до суду.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

Підстав для відкладення розгляду справи немає.

А тому, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Шпунт М.Б. на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та з`ясувавши повно, всебічно, об`єктивно усі обставини справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч.2 ст.130 КпАП України передбачено відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, об`єктивна сторона складається з сукупності ознак, а саме: керування транспортним засобом особою та відмова такої особи від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 3 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року зазначено, що повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частинами четвертою та сьомою статті 121, частиною другою статті 128, частиною другою статті 130 КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, доказами в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №751978 від 02.04.2024 року, направлення на огляд водія з метою виявлення стану наркотичного огляду до КНП ЛОМЦП та СП від 02.04.2024 року ОСОБА_2 , який від огляду відмовився.

На запит суду 01.08.2024 року ВП №2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області надано усі відеозаписи з нагрудних камер відеоспостереження працівників поліції, які проводились під час оформлення адміністративних матеріалів 02.04.2024 року за ст.130 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк.спр.40)

При цьому, для підтвердження повторності вчинення адміністративного правопорушення, до матеріалів справи додано постанову Галицького районного суду м. Львова (справа №461/1953/24) від 20.03.2024 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за скоєне ним правопорушення 26.02.2024 року. Проте відмітка про набрання постановою законної сили відсутня.

Те, що правопорушення вчинено повторно має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку органами Національної поліції.

Проте, як вбачається із наданої захисником ОСОБА_3 копії постанови Львівського апеляційного суду від 29.05.2024 року в справі №461/1953/24, постанову Галицького районного суду м.Львова від 20.03.2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - без задоволення. Постанова є остаточна, оскарженню не підлягає. Така постанова набрала законної сили 29.05.2024 року, тобто службовими особами органу Національної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення факт повторності вчинення правопорушення не перевірено відповідно до вимог законодавства, зокрема п. 3 р. І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року.

Таким чином, не зважаючи на наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 130 КУпАП є неправильною, оскільки на час вчинення зазначеного адміністративного правопорушення він не був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Разом з тим, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

При вирішенні питання щодо накладенні адміністративного стягнення, суд враховує вимоги ст. 7 КУпАП, в якій вказано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму ВС України №14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, суд не може належним чином дати оцінку діям ОСОБА_1 , оскільки суду не надано доказів, на підставі яких можливо встановити наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги те, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження правильності кваліфікації правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП в частині повторності правопорушення, провадження по справі відносно ОСОБА_1 належить закрити з підстав, передбачених саме п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 22, 24, 247, 280, 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Олещук М. М.