Справа № 465/2819/24 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.
Провадження № 33/811/1409/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кука Ігоря Володимировича на постанову Франківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2024 року,

встановив:

постановою Франківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього стягнення, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , 28.03.2024 року о 18:58 год. у м.Львові по вул. В.Великого, 85А, керуючи транспортним засобом "Peugeot Bipper", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольно сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із згаданою постановою, адвокат Кук І.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Франківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 та закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з упередженням та не відповідає матеріалам справи.

Наголошує, що з`ясуванню ознак алкогольного сп`яніння та проведенню огляду водія на стан сп`яніння повинна передувати законна зупинка працівниками поліції транспортного засобу під керуванням особи. У даному випадку зупинки не було взагалі, працівники патрульної поліції підійшли до ОСОБА_1 , який знаходився у цей час на вулиці, та почали вимагати пройти огляд на стан сп`яніння. Докази, які б свідчили про факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні, а на відеозаписах події ідентифікувати автомобіль, яким на переконання поліції, керував ОСОБА_1 неможливо.

Стверджує, що у матеріалах справи відсутня постанова про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, у якій було б відображено причину зупинки транспортного засобу, а також відсутні докази того, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу "Peugeot Bipper", д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у русі.

Наголошує, що матеріалами справи не доводиться винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відтак у силу приписів ст.63 Конституції України провадження у справі підлягає закриттю.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кук І.В. не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причину неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Адвокат Кук І.В. надіслав заяву, у якій просив розгляд справи проводити без участі ОСОБА_1 та його представника.

У відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутністю в судовому засіданні.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №634890 від 28.03.2024 року; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції; направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 від 28.03.2024 року з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 28.03.2024 року.

Апеляційним судом було перевірено доводи апелянта щодо законності зупинки та встановлено, що жодних підстав вважати, що працівники поліції діяли у не передбачений законом спосіб не має, таке твердження апелянта не підтверджене доказами.

Щодо тверджень адвоката Кука І.В. про те, що працівники патрульної поліції не дотрималися вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію», то апеляційний суд приходить до переконання, що матеріалами справи доводиться законність дій працівників патрульної поліції. Працівники патрульної поліції прибули за викликом очевидців та діяли у передбачений законом порядок.

Інші доводи апеляційної скарги в цілому повторюють пояснення аналогічні тим, що викладені у заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та його винуватості, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кука Ігоря Володимировича залишити без задоволення.

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ