Провадження № 3/761/6891/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мартинов Євген Олександрович, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_1 - адвоката Тищенка О.О., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Постульги В.Є., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за статтею 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 108855, 07 серпня 2024 року о 12 годині 35 хвилин на перехресті вулиці Січових Стрільців та вулиці В`ячеслава Чорновола у місті Києві, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась через перехрестя на червоний сигнал світлофора, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , який розпочав рух на зелений сигнал світлофора, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, тобто порушила вимоги п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху України.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнала, та надала пояснення, згідно яких вона 07 серпня 2024 року о 12 годині 35 хвилин, керуючи автомобілем марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась по вул. Січових Стрільців у напрямку вул. Володимирська у місті Києві. При цьому, здійснюючи рух через перехрестя з вул. В`ячеслава Чорновола на зелений сигнал світлофора, отримала удар у задню праву частину свого транспортного засобу від автомобілям марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , яких рухався по вулиці В`ячеслава Чорновола на червоний або жовтий сигнал світлофора, внаслідок чого її автомобіль марки розкрутило на дорозі на 180 градусів. При цьому зазначила, що водій автомобіля марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 не був уважним, відволікся від керування транспортним засобом, не впевнився в безпечності руху, здійснив рух на недозволяючий рух сигнал світлофора, не надавши дорогу її транспортному засобу, що завершував рух через перехрестя та не зреагував на звуковий сигнал, в результаті чого відбулось зіткнення. Стверджує, що швидкість керованого нею автомобіля при здійсненні руху через перехрестя була близько 60 км/год та під час виконання вказаного маневру ОСОБА_1 переконалась у безпечності свого руху, у зв`язку із чим в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Тищенко О.О. просив закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. По-перше, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, було порушено право на захист ОСОБА_1 та вчасно не роз`яснено права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, у зв`язку з чим надані ОСОБА_1 пояснення після дорожньо-транспортної пригоди, які зафіксовані на відеозаписах нагрудних боді-камер, протиправно використовуються іншим учасником ДТП в ході судового розгляду як доказ. Таким чином, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, якими встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вказує, що матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували порушення ОСОБА_1 п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху України.

Крім того, у судовому засіданні, за клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката Тищенка О.О. судом був допитаний свідок ОСОБА_3 , який був пасажиром автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 .

Так, свідок ОСОБА_3 надав пояснення, згідно яких у вказані час і дату він був пасажиром автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 . Так, вони рухалися по вул. Січових Стрільців у напрямку вул. Володимирської у місті Києві в середній смузі на зелений сигнал світлофора. Розпочавши рух через перехрестя з вул. В`ячеслава Чорновола, ОСОБА_3 побачив праворуч автомобіль марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , який на великій швидкості рухався на перехрестя. Водій ОСОБА_1 подала звуковий сигнал з метою запобігти дорожньо-транспортній пригоді, однак автомобіль марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив удар у задню праву частину автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого автомобіль марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , розкрутило на 180 градусів. При цьому, ОСОБА_3 отримав різані поранення руки. Свідок зазначив, що водій автомобіля марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, відволікся від керування транспортним засобом та не стежив за дорогою. Зазначив, що швидкість автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , при здійсненні руху через перехрестя була 50-60 км/год та вони рухались у потоці автомобілів, проте водій іншого автомобіля, який рухався у попутному напрямку у лівій смузі руху, збільшив швидкість та уникнув зіткнення з автомобілем марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 .

Крім того, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 надав пояснення, згідно яких він 07 серпня 2024 року о 12 годині 35 хвилин, керуючи автомобілем марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. В`ячеслава Чорновола в напрямку вул. Глибочицької у місті Києві, перед перехрестям з вул. Січових Стрільців зупинився на червоний сигнал світлофора у правій смузі руху. Після ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, переконавшись у безпечності, він розпочав рух. У цей час з вул. Січових Стрільців, ліворуч від автомобіля ОСОБА_2 почув звук гальмування та побачив автомобіль марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , який на червоний сигнал світлофора на великій швидкості виїхав на перехрестя, в результаті чого здійснив зіткнення з його автомобілем, удар відбувся у передню праву частину автомобіля марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки вказані вулиці знаходяться під кутом перехрещення. Крім того зазначив, що перед початком руху автомобіля марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , на перехресті не було інших автомобілів. Більше того, водій іншого автомобіля, який так само рухався у попутному напрямку у лівій смузі руху, здійснив різке гальмування та уникнув зіткнення з автомобілем марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 . Стверджує, що швидкість керованого ним автомобіля при здійсненні руху через перехрестя була близько 20 км/год та перед початком руху ОСОБА_2 переконався у безпечності свого руху.

У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Постульга В.Є. просив суд визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказав, що твердження ОСОБА_1 стосовно того, що вона виїжджала на перехрестя на зелений сигнал світлофору для її смуги руху, який вона бачила за 5-10 метрів до перехрестя, а в момент знаходження її транспортного засобу на перехресті, для її напрямку руху загорівся жовтий сигнал світлофора, повністю спростовуються схемою розміщення дорожніх знаків та довідкою про режим роботи світлофорного об`єкта, наданою КП «Центр організації дорожнього руху», згідно якої за напрямком руху «1», який відповідає руху автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , 45 сек. сигнал світлофора зелений, 3 сек. сигнал світлофора зелений мигаючий, 3 сек. сигнал світлофора жовтий, 57 сек. сигнал світлофора червоний, 1 сек. сигнал світлофора червоний+жовтий; за напрямком руху «4», який відповідає руху автомобіля марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , 57 сек. сигнал світлофора червоний, 1 сек. сигнал світлофора червоний+жовтий, 44 сек. сигнал світлофора зелений, 3 сек. сигнал світлофора зелений мигаючий, 3 сек. сигнал світлофора жовтий. З цього вбачається, що після того, як для напрямку руху «1» за ходом автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , перестає горіти зелений мигаючий сигнал світлофора, то для напрямку руху «4» за ходом автомобіля марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , ще чотири секунди горить червоний сигнал, і тільки на п`яту секунду загоряється жовтий з червоним сигнал. Крім того, вулиці Січових Стрільців та В`ячеслава Чорновола перетинаються під кутом більше ніж 90 градусів. Саме ця обставина визначила механізм пошкодження автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , від правої пасажирської двері до задньої правої частини, а автомобіля марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 від середини передньої частини до правої. Більш того, посилання ОСОБА_1 на п. 8.11 Правил дорожнього руху України, що дозволяє рухатися водію, який наближаючись до перехрестя та бачить, що для його напрямку руху загорівся жовтий сигнал світлофора, та він не може зупинити транспортний засіб у передбаченому місці, не вдаючись до екстреного гальмування, але за ключової умови - забезпечення безпеки дорожнього руху, є недоречним через невідповідність фактичним обставинам події, оскільки водій автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не впевнилась у забезпеченні безпеки дорожнього руху та допустила вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тобто не дотрималась вказаної ключової умови. Так, пояснення ОСОБА_1 та пояснення свідка ОСОБА_3 містять численні логічні і фактичні протиріччя, які свідчать про намагання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, уникнути справедливого покарання шляхом формування необхідних, але недостовірних даних, які б створили альтернативну правду, що не відповідає справжнім обставинам ДТП.

Також у судовому засіданні за клопотанням представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Постульги В.Є. судом був допитаний свідок ОСОБА_4 , який був пасажиром автомобіля марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 .

Так, свідок ОСОБА_4 надав пояснення, згідно яких у вказані час і дату він був пасажиром автомобіля марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Так, вони рухалися по вул. В`ячеслава Чорновола в напрямку вул. Глибочицької у місті Києві. Перед перехрестям з вул. Січових Стрільців зупинились на червоний сигнал світлофора у правій смузі руху. Після ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій ОСОБА_2 розпочав рух. У цей час, ліворуч від транспортного засобу ОСОБА_4 почув звуки гальмування та побачив автомобіль марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , який на червоний сигнал світлофора на великій швидкості рухався через перехрестя, в результаті чого сталося зіткнення. Крім того зазначив, що в цей час автомобілі, які рухались у попутному напрямку з транспортним засобом марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , зупинились перед перехрестям на червоний сигнал світлофору.

Крім того, 25 вересня 2024 року на адресу суду надійшов рапорт інспектора взводу № 3 роти № 2 батальйону із забезпечення супроводження ДПП Силенка В., згідно якого 07 серпня 2024 року о 12 годині 35 хвилин під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 108855 за ст. 124 КУпАП, ним невірно було зазначено про порушення вимог п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху України у зв`язку з відсутністю в електронній формі технічної можливості зазначити про порушення вимог п. 8.7.3.ґ Правил дорожнього руху України.

Більше того, судом було досліджено відеозапис з нагрудних боді-камер поліцейських, зі змісту якого не виявилося можливим встановити фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди 07 серпня 2024 року о 12 годині 35 хвилин на перехресті вулиці Січових Стрільців та вулиці В`ячеслава Чорновола у місті Києві, у зв`язку з тим, що на відеозаписах зафіксовані події фіксації наслідків дорожньо-транспортної пригоди.

Так, заслухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_1 - адвоката Тищенка О.О., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Постульги В.Є., свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дослідивши і оцінивши у їх сукупності матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 108855 від 07 серпня 2024 року, картку обліку адміністративного правопорушення, схему місця ДТП, письмові пояснення усіх учасників ДТП, довідку про режим роботи світлофорного об`єкту та схему розміщення дорожніх знаків, рапорт інспектора взводу № 3 роти № 2 батальйону із забезпечення супроводження ДПП Силенка В. , фототаблицю, відеозапис з нагрудних боді-камер поліцейських, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, у відповідності до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ст. 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 8.7.3.ґ Правил дорожнього руху України жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху України червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Також, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим. Належний доказ це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані це дані, які мають зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також коли законодавець допускає його використання.

При цьому, суд враховує той факт, що пояснення, надані ОСОБА_1 в судовому засіданні, суперечать поясненням, наданим другим учасником дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 . Інших об`єктивних доказів, які б могли підтвердити факт порушення ОСОБА_1 вищевказаного пункту Правил дорожнього руху України, таких як пояснення очевидців дорожньо-транспортної пригоди та/або відеозапис, отриманий внаслідок здійснення відеоспостереження на даній ділянці проїжджої частини, тощо матеріали справи не містять.

Крім того, надаючи оцінку поясненням свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стосовно фактичних обставин події, суд не може взяти їх до уваги та виключає з числа допустимих доказів, оскільки їх зміст є симетрично суперечливим один одному. Також суд враховує, що дані свідки є знайомими водіїв транспортних засобів та з великою вірогідністю зацікавленими особами, що обґрунтовано ставить під сумнів достовірність їх пояснень.

Доводи ж представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Постульги В.Є. відносно того, що долучена до матеріалів справи довідка про режим роботи відповідного світлофорного об`єкта спростовує доводи ОСОБА_1 та беззаперечно свідчить що саме вона є винуватицею ДТП, також на думку суду не є переконливими у достатній мірі, оскільки така позиція може вважатися прийнятною виключно за умови повного переконання суду в тому, що ОСОБА_2 було чітко дотримано Правила дорожнього руху України та доведення в судовому засіданні, що він не міг розпочати та не розпочинав рух власного транспортного засобу на недозволяючий сигнал світлофора, а також дотримувався при цьому дозволеного швидкісного режиму, чого в судовому засіданні зроблено не було.

Отже, на думку судді під час судового розгляду не було отримано будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували порушення ОСОБА_1 п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху України поза розумним сумнівом. Такі докази не долучено до матеріалів справи, а тому констатація факту вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в протоколі є припущенням, яке не ґрунтується на об`єктивних та переконливих доказах.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши наявний у матеріалах справи комплекс доказів, суд не зміг однозначно встановити механізм виниклої дорожньо-транспортної пригоди, та через дії кого саме з водіїв вона трапилася, а тому, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України, відповідно до якої всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суддя приходить до висновку про необхідність закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 9, 38, 124, 245, 247, 251, 254 , 256, 280 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

На постанову суду по справі про адміністративне правопорушення може бути подана скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Мартинов Є.О.