Провадження № 3/522/6481/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Дерус А.В.,

при секретарі Крохмаль І.І.,

за участі захисника Губської Х.Ю.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу серії АБА № 113695 від 18.07.2024 року вбачається, що 18.07.2024 року, о 05.06 год., за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та на місці, відмовився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, з протоколом не згоден та просив не притягувати його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини викладені в цьому протоколі є такими, що не відповідають дійсності, а тому існують усі законні підстави закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, у зв`язку із відсутністю у його діях складу і адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Працівниками поліції порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року за №1103.

Відповідно до п. 2, 3 розділу І Інструкції № 1452/735 та п. 2 Порядку №1103 - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, однак, відеозапис з портативного відеореєстратора № 471239 розпочинається вже з пропозицій водію пройти огляд на стан сп`яніння без зазначення підстав для проведення такого огляду чи зазначення ознак, які поліцейський нібито вбачає.

З відеозапису з портативного відеореєстратора № 471239 вбачається наступне:

05:10:43 поліцейський запитує: «Ви зараз згодні пройти на місці газоаналізатор Драгер?»;

05:10:50 водій : «Я Вам еще раз повторяю. ОСОБА_2 , знаєте коли я останній раз пив»;

05:10:54 поліцейський: «Та я ж не спорю. Я Вас не звинувачую в тому, що Ви пили або не пили. Я Вам пропоную пройти газоаналізатор Драгер на місці»;

05:11:05 водій: «Я не буду проходити. Він покаже «0», я не пив вообще. Я не вживаю»;

05:11:40 поліцейський: « Я не звинувачую Вас, що Ви пили або ні. В мене виникла така підозра, тому я пропоную пройти газоаналізатор Драгер»;

05:12:33 звуковий сигнал, включення ПВР.

З перегляду відеозаписів, наявних в матеріалах справи не зафіксовано та жодного разу не озвучено поліцейським з яких саме підстав виникла підозра, що водій знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Первинний огляд на предмет виявлення ознак алкогольного сп`яніння на місці співробітниками поліції не проводився, зокрема не проводився огляд реакції тремтіння пальців рук та координації руху, однак зазначено в протоколі.

З відеозаписів, долучених до протоколу, вбачається, що поведінка водія не є сумнівною, є адекватною, він спілкується з поліцейськими, логічно висловлює свої міркування. При цьому нервування водія вочевидь зумовлено лише діями поліцейських, які без очевидних на те підстав вимагають пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ігноруючи пояснення, що він не вживає алкогольні напої вже протягом 12 років, а також фізичним станом здоров`я водія. ОСОБА_1 є гіпертоніком з тривожним розладом, що підтверджується випискою із медичної картки форми №027/о.

Крім цього, поліцейський після складання протоколу не відсторонив водія від керування транспортним засобом, що також підтверджує відсутність підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та відповідно в них не було підстав для проведення огляду водія.

Протокол серії ААД №907516 від 20.04.2024 не може бути належним, допустимим та беззаперечним доказом скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015.

Після зупинки, інспектор патрульної поліції Фльоштер А.В. намагався притягнути ОСОБА_1 за нібито вимкнутий світловий покажчик повороту, однак не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм, таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. ОСОБА_1 не було притягнуто до адміністративної відповідальності за вимкнутий світловий покажчик повороту.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 розділу Х Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Працівником поліції не було озвучено, які він вбачає в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння для проведення огляду однак наполягав про його проведенні та склав протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак, після складення адміністративного протоколу серії АБА № 113695 співробітники поліції не відсторонили водія від керування транспортним засобом, в якого на їхню думку наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а пустили за кермо, тобто можна дійти висновку, що поліцейський не мав достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та з самого початку просто прагнув притягнути водія до адміністративної відповідальності, всупереч вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 11 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст. 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Всупереч вимогам чинного законодавства, поліцейським не було роз`яснено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності права, передбачені Конституцією України ні під час розгляду справи, ні під час складання протоколу.

З відеозаписів з портативного відеореєстратора №471239 та №470952 вбачається наступний діалог:

05:32:13 поліцейський: «Вот тут де галочка ставте підпис, що Ви ознайомлений з датою та місцем та часом проведення справи за даним протоколом»;

05:32:27 водій: «Так что ето мнє в суд надо будєт явіться?»;

05:32:31 поліцейський: «Так»;

05:32:32 водій: «За что скажетє мнє тєпєрь?»;

05:32:34 поліцейський: «Я ж Вам всьо сказав. За те, що Ви відмовились»;

Як вбачається з наявних в матеріалах відеозаписів, ОСОБА_1 не було роз`яснено підстави для проходження огляду, не роз`ясненно наслідків відмови від проходження огляду на стан а сп`яніння а також передбачених ст. 268 КУпАП його прав та обов`язків. Це призвело до хибного сприйняття ним наслідків складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушенням за фактом відмови від проходження огляду.

Як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

При цьому особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення щодо пред`явленого їй обвинувачення, збирати та подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП.

Надання детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та забезпечення її права на захист є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Нероз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення її процесуальних прав, або ж відсутність відповідної відмітки про неможливість реалізації роз`яснення таких, є завадою для забезпечення справедливого судового розгляду та захисту прав особи.

Окрім цього, в протоколі відсутні пояснення особи, яка притягується, до адміністративної відповідальності по суті порушення, що є прямим порушенням ст. 256 КУпАП.

Суть адміністративного правопорушення зазначена у протоколі не відповідає вимогам ч. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює такий склад адміністративного правопорушення: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння, як визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Працівниками поліції порушено вимоги Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026.

Відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкція №1026 - Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА №113695 в графі свідки зазначені ПВР №471239 та №470952.

Щодо відеозапису з портативного відеореєстратора №471239, то відеозапис розпочинається о 05:10:38 год., однак, з інструкцій експлуатації портативних відеореєстраторів наявних в загальному доступі вбачається, що після їх включення вони мають функцію автоматичного попереднього та постзапису протягом 2 хвилин. Під час включення портативний відеореєстратор подає характерний звуковий сигнал.

На 05:12:33 год. чутно натискання кнопки включення ПВР та короткий звуковий сигнал. Таким чином, відбувся автоматичний попередній запис за 2 хвилини.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА №113695 зазначений час керування водієм 05 год. 06 хв. та наданий відеозапис з службового транспортного засобу.

Отже, співробітник поліції увімкнув нагрудну камеру для здійснення відеофіксації тільки через 6 хвилин після «зупинки» траснпортного засобу, а саме вже в момент повторної пропозиції для проходження огляду.

Таким чином, відеозапис з портативного відеореєстратора №471239 не є належним доказом у справі, оскільки не є безперервним та не відображає всіх дій працівників поліції. Докази факту зупинки транспортного засобу та підстав його зупинки на відеозапису відсутні.

Щодо відеозапису з портативного відеореєстратора №470952, то даний відеозапис також не є належним доказом, оскільки розпочинається тільки о 05:23:30 год вже під час складання протоколу співробітником поліції в службовому транспортному засобі.

При цьому, до складу екіпажу входила ще одна поліцейська, яка знаходилась в службовому транспортному засобі та під час несення служби не мала закріпленого на форменому одязі портативного відеореєстратора.

У зв`язку з вищевикладеними порушення вимог чинного законодавства, ОСОБА_1 звернувся до Департаменту патрульної поліції з заявою про проведення службового розслідування дій та бездіяльності поліцейських.

ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння не притягався, що матеріалами адміністративної справи не підтверджується факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, обставини, викладені у протоколі, не доведені належним способом доказування, приймаючи до уваги те, що на орган, яким складено протокол про адміністративне правопорушення покладено обов`язок доведення факту вчинення адміністративного правопорушення, слід дійти висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Обставиною, що виключає адміністративну відповідальність, є дії особи в стані крайньої необхідності (ст. 17 КУпАП).

Відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" від 09.06.2011 р., заява № 16347/02 та "Малофєєва проти Росії" від 30.05.2013 р., заява № 36673/04).

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку, що ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 252, 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова підлягає оскарженню до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.В. Дерус