Номер провадження: 33/813/2493/24
Номер справи місцевого суду: 497/854/24
Головуючий у першій інстанції Кравцова А. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 497/854/24

Номер провадження: 33/813/2493/24

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участю секретаря судового засідання Губара Д.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Дімова Анатолія Петровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Болградського районного суду Одеської області від 24 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі - 605,60 грн..

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 07.06.2024 року о 04:25 годині прикордонним нарядом "Прикордонний патруль", в районі прикордонного знаку №0768 на відстані 300 м. від кордону в напрямку з с. Виноградівка (Україна) до с. Александру-Йоан-Куза (Р. Молдова) було виявлено групу осіб у складі трьох громадян України, які незаконно поза пункту пропуску намагалися перетнути державний кордон України, одним з яких був гр. ОСОБА_1 , чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України».

На підставі викладених обставин, відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ПдРУ № 264645 від 07.04.2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Дімов Анатолій Петрович, діючий в інтересах ОСОБА_1 , зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена при невідповідності висновків, викладених в постанові, обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Заяву, яка міститься в матеріалах справи, про визнання ОСОБА_1 вини останній писав під диктовку працівників прикордонної служби та під моральним тиском. ОСОБА_1 приїхав до селища з метою зустрічі свого знайомого, який є громадянином Республіки Молдова, для з`ясування подальшої евакуації його сім`ї та влаштування тимчасового проживання сім`ї. Суд не звернув уваги на те, що затримання ОСОБА_1 відбулося на відстані - 1 000 м. від державного кордону. Судом не були з`ясовані обставини щодо складання заяви про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .. ОСОБА_1 не було відомо про розгляд справи, вказана заява була оформлена саме з метою неприбуття останнього у судове засідання. Протокол було складено в одному примірнику, другий примірник ОСОБА_1 не видавався. У протоколі не зазначено про передбачені ст. 268 КУпАП права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Судом не враховано практику ЄСПЛ, положення ст. 62 Конституції України щодо доведення вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тлумачення усіх сумнівів щодо вини такої особи на її користь.

Посилаючись на вищевказані доводи, адвокат Дімов Анатолій Петрович, діючий в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Дімов А.П. у судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, заяв та клопотань не надали.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Також, ч. ч. 2, 3 ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, що у свою чергу підтверджується матеріалами справи, а саме:

- відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №264645 від 07 квітня 2024 року, в якому зафіксовано факт спроби незаконного перетинання державного кордону України, вчиненого групою осіб, серед яких був ОСОБА_1 (а. с.1б);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 07.04.2024 року, в яких останній підтвердив, що мав намір перетнути державний кордон України до Республіки Молдова (а. с. 2);

- заявою ОСОБА_1 , в якій останній зазначає, що свою провину по факту спроби незаконного перетину кордону визнає в повній мірі ( а. с. 3);

- рапортом старшого прикордонного наряду «Прикордонний патруль» старшого сержанта ОСОБА_2 про факт виявлення адміністративного правопорушення (а. с. 6).

За результатами дослідження апеляційним судом у судовому засіданні наявних у матеріалах справи доказів вважаю за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до виписаних у ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, обставини та суть адміністративного правопорушення повинні бути чітко викладені в протоколі.

Частиною 2 статті 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

У матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначає, що вирішив виїхати за кордон з метою подальшого постійного проживання. ОСОБА_1 разом зі своїм другом в телеграм каналі знайшли людину, яка за грошову винагороду в розмірі - 3 000 доларів пообіцяла вирішити питання перетину кордону. Керуючись вказівками, віг 06.04.2024 року спільно зі своїм другом ОСОБА_3 прибули з м. Татарбунари в село Виноградівка, де зустрілись ще з одною невідомою людиною та почали рух в бік кордону з метою незаконного перетину, не дійшовши до кордону, були затримані прикордонною службою при спробі незаконного перетину кордону. Свою вину визнав.

Відповідно до рапорту старшого прикордонного наряду «Прикордоний патруль» старшого сержанта ОСОБА_2 , о 04 год. 25 хв. 07 квітня 2024 р. під час несення служби в прикордонному наряді «Прикордоний патруль» в районі прикордонного знаку 0768 на відстані 300 метрів до лінії проходження державного кордону на напрямку с. Виноградівка (Україна) н. п. Александру-Йоан-Куза (Республіка Молдова) було виявлено групу осіб у складі трьох гр. України - ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , які незаконно, поза пунктом пропуску намагались перетнути кордон з України в Республіку Молдова. Своїми діями вищевказані особи порушили вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», тим самим вчинили адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП (а. с. 6).

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , в якій останній свою провинну визнає у повній мірі.

Наведені вище докази, які апеляційний суд визнає належними й допустимими, і зібраними відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення спроба незаконного перетину державного кордону України, вчиненого групою осіб.

Під час розгляду апеляційної скарги, апеляційним судом не встановлено будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового визнання ним вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а також підписання протоколу та інших наявних у матеріалах справи документів.

Крім того, не надано доказів того, що відносно ОСОБА_1 був вчинений моральний тиск чи незаконні дії з боку працівників прикордонного наряду, що призвело до підписання процесуальних документів. Апеляційний суд бере до уваги відсутність будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 оскаржував незаконні дії працівників прикордонної служби, які склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в їх сукупності не містять посилань на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної постанови суду першої інстанції та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Отже, приймаючи до уваги встановлені обставини по справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність доводів апеляційної скарги. Вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Тому висновок суду першої інстанції про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, є законним та обґрунтованим, підстави для скасування або зміни постанови суду відсутні.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюються апеляційним судом як спосіб самозахисту від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, районним судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Дімова Анатолія Петровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Болградського районного суду Одеської області від 24 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін