Справа № 336/7989/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Л.А. розглянула об`єднану справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла до суду на підставі протоколів про адміністративне правопорушення, складених відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження не встановлене, громадянина України, адреса реєстрації та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

23.07.2024 о 00-02 годині в м.Запоріжжя, по вул. Миколи Корищенка, біля буд.38Б, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 210994-20», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря-нарколога у медзакладі ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, судом встановлено, що 23.07.2024 о 00-02 годині в м. Запоріжжя, Шевченківський район, по вул. Миколи Корищенка, біля буд.38Б, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.4 та 8.9 Б Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.122-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, заяв та клопотань не скеровував, повідомлявся про дату, час та місце проведення належним чином (шляхом надіслання судової повістки засобами мобільного зв`язку).

11.09.2024 від захисника ОСОБА_1 адвоката Василенка О.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення на інший день, а також про надання матеріалів для ознайомлення. 16.10.2024, тобто, зі спливом одного місяця після подання клопотання, адвокат ознайомився лише із письмовими матеріалами.

Враховуючи графік розгляду справи, наступне судове засідання призначено на 17.10.2024 на 10-40 годині. Захисник повідомив, беручи участь у судовому засіданні, що не ознайомився із відеозаписом, у зв`язку із чим суддею надано час для відтворення відеозапису секретарем судового засідання в залі судових засідань та підготовки до розгляду справи відповідно до клопотання адвоката Василенка О.В., поданого 17.10.2024 за вх.№ 35480/24-Вх. Дата наступного судового засідання (22.10.2024 о 08-15 годині) була узгоджена із захисником.

Після завершення судового засідання, наступного дня, а саме 18.10.2024 захисник з`явився до приміщення суду для відтворення у його присутності відеозапису, проте, дізнавшись про його триваліст на технічному носії, повідомив секретареві судового засідання в усній формі про те, що має намір знайомитись із відеозаписом, який триває більше, ніж чотири години, саме під час розгляду справи, письмових заяв та клопотань з цього приводу не подавав.

Проте, на зворотньому боці клопотань (два клопотання), вх.№ від 11.09.2024, адвокат зазначив, що копію відеозапису йому не надали, а ознайомлюватись із відеодоказами бажає у залі суду під час розгляду справи, запис у клопотанні датований 18.10.2024 та засвідчений підписом захисника Василенка О.В.

22.10.2024 у призначений час судового засідання адвокат Василенко О.В. не з`явився, подав клопотання про виклик та допит свідків з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, дотримання права ОСОБА_1 на захист. Так, стороною захисту заявлено клопотання про допит ОСОБА_2 (інспектора патрульної поліції взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП в Запорізькій області ДПП), ОСОБА_3 (поліцейського патрульної поліції взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП в Запорізькій області ДПП), ОСОБА_4 (поліцейського патрульної поліції взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП в Запорізькій області ДПП) та ОСОБА_5 (поліцейського патрульної поліції взводу 2 роти 2 батальйону 3 УПП в Запорізькій області ДПП).

Розглядаючи клопотання, суд виходить з того, що стороною захисту, крім загальних тверджень, в жодний спосіб не обґрунтовано підстав для виклику та допиту чотирьох працівників поліції, що здійснюють свої повноваження під час воєнного стану, у прифронтовому регіоні, яким є місто Запоріжжя, на чому наголошує суд. Крім того, захисник не був позбавлений відповідного права на заявлення клопотання та його обґрунтування під час особистої присутності в судовому засіданні 17.10.2024, своїм правом не скористався, після чого не з`явився й у судове засідання 22.10.2024.

За змістом ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Тому всі зібрані докази, надані до суду, можуть бути покладені в основу судового рішення, із дотриманням завдань, визначених ст.1 КУпАП. Несвоєчасне подання клопотання дозволяє суду дійти висновок про намір сторони захисту безпідставно затягнути розгляд справи з метою можливого уникнення особою адміністративної відповідальності.

Відповідно, суд, розглянувши клопотання, встановив підстави для відмови у його задоволенні як такому, що не є обґрунтованим.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 звернула увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч.1 ст.268 та ч.6 ст.294 КУпАП, не є абсолютним.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v.Spain") від 07.07.1989 зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03, п.41) від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Суд не зобов`язаний самостійно з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи.

Суддею вжито всіх необхідних та достатніх заходів для повідомлення особи та дотримання його права на особисту участь, зокрема, права на захист.

За приписами ч.1 ст.271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Враховуючи наведене, оскільки ані ОСОБА_1 , ані його захисник адвокат Василенко О.В., не скористались своїм правом на особисту участь під час розгляду справи, не повідомили поважних причин неявки, а також беручи до уваги вжиття всіх необхідних заходів для своєчасного виклику особи, реалізацію стороною захисту права на подання клопотань та достатність часу для ознайомлення із наявними доказами (протягом часу, більше, ніж один місяць), суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи, відносно якої складено протокол, а також адвоката, що не суперечить ч.1 ст.268, ч.1 ст.271 КУпАП.

Судом встановлено дотримання правил підсудності (ч.1 ст.276 КУпАП) даної справи Шевченківському районному суду м.Запоріжжя, клопотань про надіслання справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Так, згідно з п.2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ N1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, за результатами розгляду справи суддею встановлено, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, що полягає у невиконанні водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.4, 8.9Б Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ N1306 від 10.10.2001, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил; вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №817824 від 23.07.2024, а також ААД №817918 від 23.07.2024. Протоколи засвідчені підписом поліцейських ОСОБА_5 , ОСОБА_2 відповідно та водія ОСОБА_1 . Подію зафіксовано на бодікамери 474981, 471203. До протокола додаються матеріали справи;

- рапортом поліцейського ОСОБА_5 від 23.07.2024 щодо обставин правопорушень, зокрема, у рапорті відображено, що водій не реагував на застосування спецсигналів під час переслідування нарядом патрульної поліції, збільшував швидкість руху, після чого зупинився та не реагував на законні вимоги працівників поліції;

- направленням на огляд водія транспортного засобу (додаток №1 до Інструкції) від 23.07.2024 о 01-00 годині, що узгоджено із часом складання протокола (о 01-12 годині) та відеозаписом, за змістом якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (що відповідають протоколу), проте від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, огляд не проводився у зв`язку із відмовою.

За змістом ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює екстрені комунікації за телефонним номером 102, оброблення та використання інформації, переданої поліції постачальниками електронних комунікаційних мереж та/або послуг у випадках та порядку, передбачених Законом України "Про електронні комунікації"; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Так, п.3 ч.1 ст.35 вказаного нормативно-правового акта врегульовано, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Крім того, суд зауважує, що власне введення в Україні воєнного стану обумовлює необхідність перевірки водіїв, які керують транспортними засобами. Так, п.10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2021 р. №1456 передбачено, що уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі, зокрема, порушення водієм Правил дорожнього руху; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; необхідності обмеження чи заборони руху транспортних засобів; проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Суд враховує, що ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені нарядом поліції у водія, відповідають п.4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗУ 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованого в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858.

Нормами чинного законодавства не визначено підстав для звільнення особи від обов`язку проходження огляду на стан сп`яніння. На переконання суду, виявлені ознаки зафіксовані працівником поліції у визначений законодавством спосіб, перелічені водієві й не викликають сумнівів з приводу наявності підстав пропонувати водієві проходження огляду.

Невідображення у направленні, дослідженому судом, факту проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу не впливає на висновки суду, враховуючи таке.

Так, за змістом ч.2,3,5 ст.266 КУпАП перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За приписами п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Вказані вимоги у даній справі дотримані. Фактичні обставини, що відображені в протоколі від 23.07.2024, підтверджені й наданим відеозаписом, долученим до справи.

Суд наголошує, оскільки п.4 розділу І Інструкції врегульовує, що наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) є ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то проведення тестування ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного засобу дозволило працівникам поліції виключити стан алкогольного сп`яніння водія, й результати даного тестування не є предметом доказування у даній справі, враховуючи об`єктивну сторону даного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з довідкою інспектора О.Чаусової, повторності за ч.1 ст.130 КУпАП за даними підсистеми «Адмінпрактика» Інформаційного порталу Національної поліції ОСОБА_1 не має, отримував посвідчення водія, яке здано на збереження.

Разом з цим, за даними архіву порушень з бази даних «Армор» до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у зв`язку із вчиненням правопорушень (протоколи за ознаками ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП від 22.05.2023), дата рішення 15.08.2023.

До матеріалів справи долучено відеозапис, досліджений судом, відповідно до якого фактичні обставини події на записі відповідають змісту протоколів, зокрема, дата, час та місце зупинки транспортного засобу, відносно даних протоколів. Недотримання процедури виявлення правопорушення та складання протоколів судом не встановлено. Також, з урахуванням дослідженого відеозапису, суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом відповідно до відомостей, наведених у протоколах, за вказаних у них обставин.

Відтвореними з технічного носія записами підтверджено й застосування нарядом поліції під час переслідування водія спецсигналів, вказаних у протоколі. Після зупинки автомобіля ОСОБА_1 тримав ключі у руках, о 00-03 годині закрив автівку, заперечував, що ключі саме від транспортного засобу, хоча на записі чітко відображено, як він закривав за допомогою ключів центральний замок. О 00-06 годині ОСОБА_1 відмовився представитись, а також надавати документи на вимогу працівника поліції, каже, що вони знаходяться вдома, живе неподалік, пропонував сходити за ними.

ОСОБА_1 спростовував факт керування транспортним засобом, пояснювати, що не має ключів від автомобіля, хоча факт керування об`єктивно підтверджений дослідженими доказами та зафіксований в належний спосіб.

За приписами ч.1 ст.260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, судом досліджено протокол адміністративного затримання ОСОБА_1 від 23.07.2024, що зумовлено ознаками причетності особи до вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як вказано у протоколі

Крім того, пояснення, що надані ОСОБА_1 під час складання протокола за ч.1 ст.130 КУпАП, про те, що він складався іншим поліцейським, ніж тим, який був присутній на місці події, на висновки суду не впливають.

Так, місце складання протокола (у приміщенні ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області) узгоджується із іншими доказами, зокрема, відеозаписом.

Як встановлено судом, спочатку водій, зупинивши транспортний засіб, зачинив його за допомогою ключів, як видно на двох записах, почав рух пішки в іншому напрямку, а саме протилежному відносно місця зупинки автомобіля працівників патрульної поліції, відмовлявся надавати всі необхідні документи, які передбачені п.2.1 ПДР України, представлятися, категорично заперечував керування транспортним засобом, не дивлячись на наявність відеодоказів. На відеозаписі відсутні інші особи, які могли керувати транспортним засобом, що спростовує письмові пояснення ОСОБА_1 з приводу того, що його товариш керував автомобілем, злякався та втік.

Слід наголосити, що модифікації транспортного засобу, зазначені у кожному з зазначених вище протоколів, яким керував ОСОБА_1 , не свідчать про керування особою різними транспортними засобами, на відеозаписі відображено, що ОСОБА_1 виходить із транспортного засобу «ВАЗ 21099» із д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, суд звертає увагу, що чинним законодавством (ст.254-255 КУпАП) не встановлено обмежень для складання протокола іншою уповноваженою особою, ніж тією, що була присутня на місці події. Під час складання протоколів безпосередньо присутні працівники поліції, які вели відеозапис, що судом встановлено із врахуванням даних про реєстраційні номери бодікамер (у протоколах).

Доказів оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст.267 КУпАП матеріали справи не містять, стороною захисту не подавалось. Досліджений відеозапис не дозволяє дійти висновку про завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 перед та під час затримання, або про перевищення повноважень працівниками поліції, разом з цим, зазначена обставина не входить до предмета доказування у даній справі. О 00-08 годині ОСОБА_1 повідомлено, що ведеться відеофіксація, обставини затримання добре відображені на відеозаписі (з 02-29 години, тайминг відеозапису).

Суд також звертає увагу на тому, що спочатку ОСОБА_1 відмовився від надання правової допомоги (00-34 та 01-04 година відеозапису), проте, всупереч дослідженому відеозапису стверджував про те, що заявляв відповідне клопотання.

З 01-00 години до 01-08 години ОСОБА_1 працівники поліції пропонують пройти медичний огляд з метою спростування стану наркотичного сп`яніння, навіть, вмовляють його пройти, оскільки ця процедури не займає багато часу, також були роз`яснені виявлені ознаки сп`яніння, на що ОСОБА_1 повідомив: «пишіть, що відмовляюсь від проходження», обґрунтовуючи наступним робочим днем.

Враховуючи наведене, доказів, що можуть свідчити про непричетність ОСОБА_1 до подій адміністративних правопорушень (ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП), під час розгляду справи не встановлено. Особа водія належним чином встановлена у відділку поліції, він перебував за кермом транспортного засобу, ознаки стану сп`яніння встановлені, огляд у медзакладі у встановленому законом порядку запропонований, а наслідки роз`яснені.

Таким чином, фактичні обставини, що зафіксовані на відтвореному записі в повній мірі відповідають змісту протоколів та підтверджують подію обох правопорушень, а зміст письмових доказів узгоджений між собою, як за часом події, так і стосовно інших фактичних обставин.

Разом з цим, слід зазначити, що порядок використання фото та відеотехніки встановлюється п. 9 ч. 1 ст.31 та ст.40 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п.5 до розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026, зареєстровано в МЮУ 11.01.2019 №28/32999 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Вищезгадане положення підзаконного акту вказує на необхідність безперервності ведення відеозапису під час виконання поліцейським своїх обов`язків (перебування на чергуванні тощо), а не зобов`язує надати безперервний відеозапис для огляду суду. Такий обов`язок не закріплений, факт здійснення відеозапису сторона захисту не оспорює.

При цьому, слід зауважити, що переривання в часі запису не має впливу на сприйняття цілісності фіксування події правопорушення та узгоджується з іншими доказами у справі в їх сукупності.

Законодавчо визначені лише такі обов`язки працівника поліції, пов`язані із застосуванням технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Так, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Ознак корегування відеозапису, сумнівів в його автентичності, судом не встановлено, як і невідповідності за часом подіям правопорушень.

За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі наведеного, у справі наявна достатня сукупність узгоджених між собою доказів, які беззаперечно свідчать про доведеність вини особи, відповідають критерію належності, достатності та допустимості. Тотожні висновки судом здійснені й щодо правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

У відповідності до ст. 34, 35 КУпАП пом`якшуючих та обтяжуючих вину особи обставин судом не встановлено.

Оскільки у справі наявні дані про передання посвідчення водія ОСОБА_1 на збереження, а також враховуючи дані архіву правопорушення, в якому відсутні відомості про позбавлення особи права керування транспортними засобами, судом здійснено перевірку Єдиного державного реєстру судових рішень, адже відомості щодо позбавлення права керування транспортними засобами мають вирішальне значення під час обрання стягнення.

Так, за даними ЄДРСР, відповідно до постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі №336/4860/23, пр.3/336/2893/2023 від 15.08.2023, яка набрала законної сили 26.08.2023, ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2 КУпАП, а також ч.1 ст.130 КУпАП, із застосуванням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Види стягнень визначені ст.24 КУпАП, відповідно до норми якої позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові, зокрема, позбавлення права керування транспортними засобами є більш тяжким у порівнянні зі штрафом.

За змістом п.1.10 Правил дорожнього руху водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Тому особа, яка вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, керуючи транспортним засобом, але не маючи посвідчення водія відповідної категорії, не є водієм у розумінні ПДР та положень ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно, за загальним правилом підлягає застосуванню виключно стягнення у виді штрафу - для інших осіб.

Санкцією ч.1 ст.122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців. Обидва стягнення в даному випадку є основними.

Згідно з ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Під час призначення стягнення відповідно до ст.33 КУпАП суд враховує тяжкість та обставини вчинення правопорушень, які є грубими порушенням ПДР України, зокрема, зазначену вище поведінку водія на місці події, що призвела до адміністративного затримання. Також суд враховує відомості про особу ОСОБА_1 , відсутність обставин відповідно до ст.34, 35 КУпАП.

Із врахуванням доведеності вини особи у вчиненні обох правопорушень, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування саме адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, у максимальному розмірі, на строк 6 місяців, що встановлено санкцією ч.1 ст.122-2 КУпАП. Призначення стягнення у виді штрафу, на переконання суду, не відповідатиме завданням судочинства та попередженню подальших правопорушень.

Сплаті у відповідності до ст.40-1 КУпАП підлягає також судовий збір у передбаченому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 розмірі. Підстав для звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи судом не встановлено.

Керуючись ст. 15, 23, 27, 30, 33-36, 40-1, 122-1, 130, 245, 251-252, 256, 260-263, 267-268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 294, 307, 308 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в дохід держави судовий збір, який підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок), за реквізитами: рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір на користь Державної судової адміністрації України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Суддя Л.А. Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік