Справа № 517/31/24
Провадження № 3/517/45/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року смт Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маяки Красноокнянського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол складений інспектором СРПП Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Якименком І.Ю.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення встановлено, що 02 січня 2024 року біля 10 год 40 хв. по вул. Південна в смт Затишшя Роздільнянського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21013», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою та проведення медичного огляду у лікарні ОСОБА_1 відмовився під відеозапис на нагрудну камеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , якому роз`ясненні судом положення ст. 268 КУпАП, спочатку свою вину не визнав, просив справу про адміністративне правопорушення закрити з підстав викладених у його письмових запереченнях, які він надав до суду. У подальшому наприкінці судового засідання ОСОБА_1 все таки свою вину в порушенні п. 2.5 ПДР визнав, не заперечував фактів керування транспортним засобом та відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «Драгер» та у лікарні. Зазначив, що не пройшов запропонований поліцейськими огляд на стан сп`яніння, оскільки сильно розхвилювався.

У своїх письмових запереченнях від 31 січня 2024 року ОСОБА_1 зазначив, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Однак, згідно протоколу огляд щодо нього був проведений в присутності лише одного свідка, та не було застосовано технічного засобу відеозапису «боді камери». Наявний в матеріалах справи відеозапис не може бути належним доказом його вини, оскільки не місить інформації про дату та час проведення відеозйомки. Вказане є підтвердженням того, що даний відеозапис був знятий не на відеореєстратор «боді камера», який є єдиним передбаченим законом засобом фіксації правопорушень працівниками поліції, а на інший пристрій. Також даний відеозапис, фіксує лише частину його розмови з поліцейськими, а тому не може бути визнаний належним доказом, оскільки не містить відеозйомки всього факту події, що ставить під сумнів цілісність запису. Крім цього, зазначає, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки сп`яніння не є підтвердженням його перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові заперечення, докази надані на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особою, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), тобто доказуванню підлягають доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) чи відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан.

Таким чином, так як протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за порушення ним п. 2.5 ПДР України, матеріалами справи повинно бути підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував і підтвердив обставини керування автомобілем та факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» чи в лікарні.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 123809 від 02 січня 2024 року, з якого вбачаються дані про його особу, дату, час, місце, обставини скоєного ним правопорушення, який підписаний останнім без будь-яких зауважень щодо його змісту. Також згідно пояснень наданих ОСОБА_1 в протоколі, останній власноруч зазначив, що 01 січня 2024 року о 18 год 00 хв. вживав алкогольні напої та 02 січня 2024 року керував транспортним засобом, згодний (а.с. 1);

- копією постанови серії БАД № 929846 від 02 січня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 121 КУпАП за те, що він 02 січня 2024 року біля 10 год 55 хв. по вулиці Південній в смт Затишшя Роздільнянського району Одеської області, керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_2 , не будучи пристебнутим ременем безпеки, чим порушив ПДР (а.с. 4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують реакцію та швидкість реакції від 02 січня 2024 року, з якого вбачається, що у результаті огляду працівниками поліції водія ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, та те, що останній не доставлявся до медичного закладу у зв`язку з відмовою водія від проходження медичного обстеження у медичному закладі. Вказане направлення підписане ОСОБА_1 без будь-яких зауважень або доповнень щодо його змісту (а.с. 5);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02 січня 2024 року, згідно яких, 01 січня 2024 року ввечері він вживав алкогольні напої. 02 січня 2024 року під час керування транспортним засобом його зупинили працівники поліції та виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою та проведення медичного огляду у лікарні відмовився. З протоколом згодний (а.с. 6);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 02 січня 2024 року, згідно яких він вказав, що 01 січня 2024 року біля 18 год 00 хв. він та його тесть ОСОБА_1 вживали алкогольні напої до пізньої години. 02 січня 2024 року біля 10 год 40 хв. вони вирішили поїхати до магазину. Під час руху їх зупинили працівники поліції через те, що вони не використовували ремені безпеки. При спілкуванні з водієм поліцейськими у останнього були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння. Також зазначив, що працівники поліції запропонували водію пройти тест на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі на що водій відмовився, оскільки він не заперечував, що напередодні вживав алкогольні напої (а.с. 7);

- відеозаписами, які містяться на DVD-R 4.7 GB, згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 під час керування автомобілем, був зупинений працівниками поліції. Причиною зупинки слугувало те, що під час керування автомобілем він та пасажир не були пристебнуті ременями безпеки. При спілкуванні працівників поліції з ОСОБА_1 , у останнього була виявлена ознака алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. На вказане ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що цього дня не вживав алкогольні напої, а вживав їх напередодні ввечері. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, на що останній відмовився та вказав, щоб поліцейські відпустили його і дали спокійно поїхати. В подальшому працівники поліції ще декілька разів пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, проте останній відмовлявся. Надалі поліцейськими було повідомлено водію наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у виді складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім цього, на відеозаписі зафіксовано факт того, як поліцейськими проведено ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення, його письмовими поясненнями, постановою про адміністративне правопорушення, а також підписання ОСОБА_1 , вказаних документів (а.с. 6).

Доводи ОСОБА_1 викладені ним у письмових запереченнях від 31 січня 2024 року відносно того, що вказані в протоколі ознаки сп`яніння не є підтвердженням його перебування у стані алкогольного сп`яніння, суд не приймає до уваги оскільки згідно протоколу та доданих до нього матеріалів йому інкримінується порушення пункту 2.5 ПДР (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння), а не пункту 2.9 ПДР (керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння).

Щодо доводів ОСОБА_1 викладених у письмових запереченнях про те, що огляд відносно нього був проведений за присутністю одного свідка, тоді як такий огляд передбачає обов`язкову присутність двох свідків, суд зазначає наступне.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, для фіксування факту відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння достатньо зафіксувати його відмову за допомогою технічного пристрою на який здійснюється безперервний відеозапис. При цьому закон передбачає необхідну присутність двох свідків у тому випадку, якщо не можливо застосувати технічні пристрої для здійснення такого виду відеозапису.

З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що водій ОСОБА_1 всупереч п. 2.5 ПДР не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Таким чином, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння належним чином зафіксована та отримана працівниками поліції від ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП з застосуванням технічних засобів відеозапису.

Аргументуючи доводи ОСОБА_1 щодо неналежності як доказу доданого до матеріалів справи відеозапису зазначає наступне.

Так суд вважає, що зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (які діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з обставинами адміністративного правопорушення, що містяться в протоколі.

Досліджений відеозапис фіксує реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи і має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вказаного доказу у сукупності із іншими доказами у справі.

За таких обставин суд вважає, що відеозапис обставин скоєння ОСОБА_1 правопорушення, долучений інспекторами поліції до матеріалів справи, є достатньо інформативним та приймає його як безумовний доказ у справі.

Згідно з п.2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, працівники поліції вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Вимога працівників поліції щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу та відеозаписом.

Факт відмови ОСОБА_1 пройти в установленому законом порядку огляд на стан сп`яніння підтверджується дослідженими судом доказами, а також не заперечувався у судовому засідання самим ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , своїми умисними діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, відношення до скоєного правопорушення, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлені.

Суд крім цього, ураховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема його рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, де Суд у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм держави Україна.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

При цьому слід зауважити, що альтернативи застосування іншого адміністративного стягнення санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає.

З довідки начальника ВП № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Алексєєвича В.О. № 67.2/86 від 05 січня 2024 року вбачається, що згідно облікових даних ОСОБА_1 посвідчення водія в підрозділах ТСЦ отримував та протягом року останній до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП не притягувався (а.с. 10).

На підставі викладеного та ураховуючи обставини вчиненого правопорушення ОСОБА_1 , а також те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і керування ним в стані алкогольного сп`яніння є небезпечним як для самого водія, так і для інших учасників дорожнього руху, суд, з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненням як ним так і іншими особами нових правопорушень, дійшов до висновку про можливість застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 , також потрібно стягнути судовий збір в сумі 605 грн 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 23, 33-35, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маяки Красноокнянського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маяки Красноокнянського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (п`ятсот тридцять шість) гривень 60 копійок.

Згідно із ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, накладеного на нього, тобто 34000 гривень, що передбачено ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з дня її винесення.

Суддя: