Справа № 558/412/24
номер провадження 3/558/254/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року селище Демидівка

Суддя Демидівського районного суду Рівненської області Феха Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, учасника бойових дій, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, до адміністративної відповідальності притягувався 6 червня 2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 10 червня 2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

28 липня 2024 року о 17 годині 07 хвилини ОСОБА_1 , будучи підданим адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавленим права керування транспортними засобами згідно постанови Демидівського районного суду Рівненської області від 10 червня 2024 року, в с. Хрінники по вулиці Івана Франка Дубенського району Рівненської області повторно керував транспортним засобом марки «AUDI A4» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «ALKOTEST Drager 7510» та проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що того дня він відпочивав із своїми друзями на водосховищі в с. Хріниики. Додому повертались його автомобілем, за кермом якого був його знайомий ОСОБА_2 . По дорозі додому, поблизу с. Лисин, водій зупинив автомобіль та пішов по своїх справах. Він та ще один його товариш ОСОБА_3 , залишились чекати в автомобілі. Він сидів у автомобілі на задньому пасажирському сидінні. ОСОБА_4 випадково зачепив в автомобілі стоянкові гальма і автомобіль покотився. Щоб уникнути ДТП, він перескочив на місце пасажира та зупинив автомобіль. Коли автомобіль уже стояв до них підійшли поліцейські. Він намагався їм пояснити ситуацію, проте його не слухали та не слухали водія, який підійшов до автомобіля згодом, та склали відносно нього протокол.

ОСОБА_1 також пояснив, що 28 липня 2024 року вживав алкогольні напої, але автомобілем він не керував, тому проходити огляд відмовився. Проте, його пояснення працівники поліції до уваги не брали.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що того дня він на прохання ОСОБА_1 їхав його автомобілем, оскільки відвозив ОСОБА_1 та його товариша з відпочинку додому. По дорозі, поблизу с. Лисин, він зупинив автомобіль та пішов за речами, які забув на березі річки. ОСОБА_5 та ще один його товариш залишились чекати в автомобілі. ОСОБА_5 сидів у автомобілі ззаду, а ОСОБА_4 на передньому пасажирському сидінні автомобіля. Його не було приблизно хвилин 20, можливо і довше. Ключі залишив в автомобілі, бо автомобіль належав ОСОБА_6 .

Коли повернуся, біля автомобіля були поліцейські. Він намагався їм пояснити, що за кермом автомобіля був він, а не ОСОБА_5 , але вони не бажали його слухати. Автомобіль стояв на метрів два далі від того місця, де він його зупинив.

Поліцейський взводу №4 роти №6 із обслуговування Дубенського району УПП в Рівненській області ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що того дня надійшло анонімне повідомлення про порушення ПДР автомобілем «AUDI A4». Коли їхнім екіпажем було помічено автомобіль ОСОБА_8 , який рухався, то скло в автомобілі зі сторони водія було опущене і було чітко видно, що за кермом автомобіля був саме ОСОБА_9 . Пізніше ОСОБА_5 скло підняв, зупинився і коли вони з колегами підійшли, зачинився в автомобілі. Через деякий час, на прохання поліцейського, ОСОБА_1 опустив скло дверцят автомобіля саме зі сторони водія та сам сидів на сидінні водія. При спілкуванні ОСОБА_1 говорив, що він не керував автомобілем та комусь телефонував, казав, що викликає водія.

Крім того, поліцейський ОСОБА_7 пояснив, що приблизно через півгодини на місце події приїхав іншим автомобілем якийсь чоловік, який стояв і мовчав. Не казав, що він керував автомобілем. Цього чоловіка він не допитував, оскільки сумніву, що автомобілем керував саме ОСОБА_5 у нього не було.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка, поліцейського, з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази по справі, встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 130 КУпАП - повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 252 КУпАП визначає, що суд зобов`язаний оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується частково його особистими поясненнями, згідно яких ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкогольні напої 28 липня 2024 року, та щоб уникнути ДТП, зупинив автомобіль який рухався; від проходження огляду відмовився, оскільки стверджує, що автомобілем не керував.

Крім того, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 615761 від 28 липня 2024 року, серії ААД № 429274 від 28 липня 2024 року, поясненнями поліцейського та матеріалами справи.

Обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД № 615761 від 28 липня 2024 року та серії ААД № 429274 від 28 липня 2024 року підтверджуються відтвореним відеозаписом з місця події, що був досліджений судом.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував, що керував транспортним засобом та стверджував, що на його прохання автомобілем керував ОСОБА_2 , що також пояснював свідок ОСОБА_2 .

Проте, дана обставина, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 не узгоджуються з поясненнями поліцейського та відеозаписом, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. Так, із долученого до справи відеозапису встановлено, що на час зупинки поліцейськими автомобіля, за його кермом перебував ОСОБА_1 .

З відеозапису серед іншого видно, що ОСОБА_2 був присутній на час оформлення відносно ОСОБА_1 адміністративних матеріалів, проте поліцейським не повідомляв, що саме він керував автомобілем.

Будь-яких доказів, що спростовували б обставини, зазначені у протоколах про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 до суду не надано та в судовому засіданні не встановлено.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізовуючи своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При призначенні адміністративного стягнення за вчинені адміністративні правопорушення враховуються характер вчинених адміністративних правопорушень, особа порушника, ступінь його вини, його сімейний та майновий стан; відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З вказаних підстав, суддя приходить до висновку про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах, передбачених санкцією ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки (що визначене ч. 2 ст. 130 КУпАП - яке є більш серйозним правопорушення з числа вчинених).

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено стягнення, сплачується збір встановлений законом.

Обставин, що давали б підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, немає.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 36, 40-1, 126, 130, 283, 284, 294, 307, 308 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, і призначити адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 34000,00 (Тридцять чотири тисячі) гривень, що підлягає зарахуванню на рахунок UA0017001, код виду надходжень 21081300, МФО 899998, , отримувач коштів: ГУК у Рівненській області (21081300), банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу 68000,00 (Шістдесят вісім тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (Шістсот п`ять) гривень 60 копійок, що підлягає зарахуванню на рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Демидівський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя: Т.С. Феха.