Справа №461/423/24
Провадження №3/461/2088/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., при секретарі судового засідання Штогрині В.-Н.Л., за участю представника митниці Лубоцького Б.І., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці, про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання - АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія/номер НОМЕР_1 . місце роботи - водій ФОП « ОСОБА_3 » ( АДРЕСА_2 ),

за ст.472 Митного кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про порушення митних правил №1660/20900/23 26.07.2022 о 22:09 год. у зону митного контролю пункту пропуску «Краківець-Корчова» Львівської митниці, у напрямку «виїзд з України», смугою руху червоний коридор, в`їхали транспортні засоби (тягач/причіп) із реєстраційними номерами НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , під керуванням водія - громадянина України ОСОБА_2 .

До митного контролю громадянин ОСОБА_2 пред`явив наступні документи:

1)свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів (тягача/причепа),

2)паспорт громадянина України для виїзду за кордон,

3)контрольний талон для проходження по «червоному коридору» серія/номер НОМЕР_4 .

Жодних інших документів громадянин ОСОБА_2 до митного контролю та оформлення, у тому числі і на товари комерційного призначення, не пред`являв. Відповідно до інформації, зазначеної у контрольному талоні для проходження по «червоному коридору» серія/номер ТНС 624384, та враховуючи неподання водієм транспортного засобу жодних документів, які б вказували на переміщення товарів, транспортні засоби (тягач/причіп) із реєстраційними номерами НОМЕР_2 / НОМЕР_3 оформлено як порожні.

27.07.2022 о 01:30 год. митні формальності щодо транспортних засобів (тягач/причіп) із реєстраційними номерами НОМЕР_2 / НОМЕР_3 були завершені та вони виїхали із зони митного контролю.

Львівською митницею, в рамках перевірочних заходів щодо встановлення законності переміщення транспортних засобів через митний кордон України, направлено проект запиту до митних органів Республіки Польщі (лист за вих. № 7.4-5/20-02/4/26419 від 12.10.2023).

01.11.2023 на адресу Львівської митниці надійшла відповідь від митних органів Республіки Польща (лист Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби від 01.11.2023 №26/26-34/7.4/2841) на запит про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при переміщенні за межі митної території України транспортних засобів комерційного призначення, які належать ФОП « ОСОБА_3 ».

Митні органи Республіки Польщі до листа від 31.10.2023 № 0201-ІGМ.542.1020.2023.5 долучили копії таких документів:

1)МRN (митної декларації) № 22РL401060NS58СJХЗ від 27.07.2022 року;

2)Invoice № 1/2207 від 22.07.2022 року;

3)СМR (міжнародної товаротранспортної накладної) № 339942 від 22.07.2022 року;

4)повідомлення про транскордонне переміщення відходів без номера від 22.07.2022 року (на товар за кодом ).

У МRN (митній декларації) № 22РL401060NS58СJХЗ від 27.07.2022 року - документі, відповідно до якого товари ввозилися на територію Республіки Польщі в режимі транзиту для подальшої доставки у Федеративну Республіку Німеччину, зазначені такі дані:

*відправник (гр. 2) - «LLC VISSON GRUPP» (BOUELEVARD KOLCOVA 14D, КІЕV, 03-194, UА);

*отримувач (гр. 8) - «SCORPOIN TC GMBH&СО КО» (BUCHENBERG 12, LUNEN, 44-532, DЕ);

*перевізник (гр. S07) - РЕ MYKHALCHUK (10А/8 TSENTRALNA STR, RATNO, VOLIN ОВLASТ, 44100, UА);

*місце вивантаження (гр. 818) - LUNEN DЕ;

- номерні знаки та приналежність до країни транспортного засобу на кордоні (гр. 21) - НОМЕР_2 / НОМЕР_3 ; - вага брутто (гр. 35) - 23 108 кг.

Згідно з додатком до зазначеної декларації, з території України на територію Республіки Польщі 27.07.2022 транспортними засобами із реєстраційними номерами НОМЕР_2 / НОМЕР_3 переміщувались такі товари: «ODPADY ZAWIERAJONCE METALE SZLACHETNE» («відходи із змістом дорогоцінних металів»), загальною вагою брутто 23 108 кг. Зазначений товар переміщувався за СМR № 339942 та фактурою (Invoice) № 1/2207.

Згідно Invoice № 1/2207 від 22.07.2022, виданої продавцем ТОВ «Віссон Групп», вартість товарів «Other waste containing precious metals» (відходи із вмістом дорогоцінних металів), загальною вагою брутто 23 1084 кг, становить 17 710 USD, що станом на 27.07.2022, відповідно до курсу гривні, встановленого Національним банком України, становить 647 629,91 грн.

Таким чином, громадянин ОСОБА_2 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Зазначені дії органом митниці кваліфіковані як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ст. 472 МК України.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , у судовому засіданні просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення. Зазначив, що ОСОБА_2 не є декларантом переміщуваного товару.

Представник Львівської митниці в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_4 наявний склад правопорушення, яке йому інкриміноване, та до останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією ст. 472 МК України.

Заслухавши представника Львівської митниці, позицію представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до постанови Галицького районного суду м. Львова від 15.02.2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 100% вартості товару, який був предметом порушення митних правил 647629 гривень 91 копійка.

Виявлений, згідно протоколу №1660/20900/23 від 28.11.2023, незадекларований товар конфіскувано у дохід держави.

У разі неможливості виконання постанови в частині конфіскації товарів, стягнуто з ОСОБА_2 вартість цих товарів у розмірі 647629 гривень 91 копійка.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 гривень судового збору.

Постановою Львівського апеляційного суду від 08.05.2024 року апеляційну скаргу захисника Усаченка О.В. задоволено частково.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 15 лютого 2024 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України - скасовано.

Матеріали справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України повернуто Львівській митниці Держмитслужби через Галицький районний суд м. Львова для проведення у тридцятиденний строк додаткової перевірки та належного оформлення.

20.06.2024 року матеріали справи про порушення митних правил №1660/20900/23 за ознакми ст. 472 МК України відносно ОСОБА_2 після проведеної додаткової перевірки надійшли на адресу Галицького районного суду м. Львова.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч. 1 ст. 486 МК України).

Відповідно до ст.458 України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи iншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна вiдповiдальність.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Згідно ст.472 МК України відповідальність настає за недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил ОСОБА_2 ставиться в провину незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування) або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, нез`явлення за встановленою письмовою, усною або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму інших відомостей для митної мети.

Відтак, визначальним при прийнятті рішення про притягнення особи до відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Відповідно до ч. 1, ч. 8 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відповідні відомості, у тому числі у вигляді кодів.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 265 МКУ, декларантом мають право виступати - при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму) товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного центом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір.

Відповідно до ч. 5 ст. 265 МКУ, декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 266 МК України визначено, що обов`язок здійснення декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, подається на декларанта.

Відповідно до ч. 6 ст. 257 МКУ, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до ч. І Положення про митні декларації, затвердженого Постановою КМУ від 21 травня 2012 року № 450, це Положення визначає вимоги до оформлення і використання митних декларацій, на підставі яких декларуються товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України підприємствами та громадянами, або іншого документа, що відповідно до законодавства може використовуватися замість митної декларації або її замінює, а також порядок внесення змін до митних декларацій, їх відкликання та визнання недійсними, підтвердження відомостей про вивезення товарів за межі митної території України.

Відповідно до ч. 2 вказаного Положення, товари декларуються шляхом подання митному органу митної декларації за формою єдиного адміністративного документа відповідно до додатка І до Конвенції про спрощення формальностей у торгівлі товарами 1987 року (далі - митна декларація за формою єдиного адміністративного документа).

Відповідно до ч. 3 вказаного Положення, митна декларація за формою єдиного адміністративного документа для декларування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України декларантами (крім громадян), заповнюється на: товари, митна вартість яких перевищує суму, еквівалентну 150 євро; товари, які підлягають державному експортному контролю та переміщення яких через митний кордон України згідно із законодавством потребує надання відповідного дозволу чи висновку; товари, які ввозяться на митну територію України і підлягають державній реєстрації відповідно до законодавства; товари, які помішуються в митні режими митного складу, вільної митної зони, безмитної торгівлі, переробки на митній території України, переробки за межами митної території України та після перебування у таких митних режимах помішуються в інші митні режими; товари незалежно від їх митної вартості за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.

Відтак наведені вище норми дають підстави для висновку суду про те, що суб`єктом відповідальності за ст. 472 МК України є декларант, або особа уповноважена ним на здійснення декларування із врахуванням покладення законом такого обов`язку на них.

У судовому засіданні було встановлено, що у матеріалах справи відсутні підтвердження про те, чи надходила від ТОВ «Віссон Груп» на електронну адресу митниці декларація на переміщуваний товар ОСОБА_2 , чи була така сформована декларантом, а її примірник надавався ОСОБА_2 для пред`явлення митному органу. Не перевірено обставини того, чи дійсно водій фірми перевізника ОСОБА_2 уповноважувався експортером - ТОВ «Віссон Груп» на здійснення письмового декларування товару. Не з`ясовано хто ж саме є декларантом переміщуваного товару через митний кордон.

З матеріалів справи вбачається, що митним органом із врахуванням відомостей наданих митним органом Республіки Польщі встановлено лише факт переміщення за межі митної території України транспортного засобу комерційного призначення, які належать ФОП « ОСОБА_5 » та не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Суду не надано митним органом належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_2 є належним суб`єктом правопорушення.

Наведене дає суду підстави для висновку про те, що митним органом не вживалось жодних інших заходів щодо встановлення декларанта переміщуваного товару.

Крім того, судом вживалися заходи щодо виклику свідка ОСОБА_6 у судове засідання для надання пояснень щодо обставин у справі про порушення митних правил. Однак, свідок на виклик суду не з`явився, належним чином був повідомлений про дачу, час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки за наданою суду інформацією про адресу місця проживання ОСОБА_6 . Згідно з інформацією поштового відстеження лист повертається за зворотною адресою у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Таким чином, митним органом не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_2 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України визначено, що державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Оцінюючи докази у справі, враховую те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи мiсцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанi дiяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.527 МК України, у справі про порушення митних правил митний орган або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: про проведення додаткової перевірки; про накладення адміністративного стягнення; про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 458,459,461,470,486,527,528МК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 за ст.472 Митного кодексу України - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є. Радченко