Справа № 504/3087/24
Номер провадження 3/504/2320/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Вінська Н.В. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли Управління патрульної поліції в Одеській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця НОМЕР_1 , військовий квиток серія НОМЕР_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

встановив:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №813378 від 18.06.2024 року, ОСОБА_1 18.06.2024 року о 00:15 год, керував транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_3 на 21 км. автодороги М-14 «Одеса-Мелітополь» в Одеському районі Одеської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу або в медичному закладі відмовився..

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився будучи повідомленим про його дату та час.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, будучи протокольно повідомленим про місце розгляду цього протоколу, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень щодо протоколу, при цьому присутність такої особи не є обов`язковою, в розумінні ч.2 ст.268 КУпАП, з метою недопустимості порушення строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає що в діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, вина правопорушника повністю доведена та підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №813378 від 18.06.2024 року, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення, відеозаписом, доданим до вказаного протоколу, направленням ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння, постановою Голованіського районного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2024 року.

Відповідно до ст.251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами п.2.5 «Правил дорожнього руху» водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд при накладенні стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також той факт, що дії правопорушника були направлені на порушення громадського порядку.

Тобто в ході розгляду справи беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п 2.5 і п.2.9 «а» ПДР України та скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч. 2 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи та були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

У відповідності до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. З врахуванням наведеного, особи порушника, суд вважає, що його слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього можливо накласти адміністративне стягнення в межах санкції даної статті у вигляді штрафу з роз`ясненням наслідків порушень строків сплати штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки матеріали справи не містять підтвердження того, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 належить йому на праві приватної власності.

Що стосується стягнення у вигляді позбавлення прав керування, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував згідно бази даних «Адмінпрактика», тобто на даний час він є таким, що не має права керування транспортними засобами. Тому вирішуючи питання щодо накладення додаткового адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування, суд виходить з наступного. У відповідності до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, суди не вправі застосовувати адміністратвине сятгення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, коли винна особа взагалі не отримувала такого права. Таким чином відсутні законодавчі підстави застосовувати до ОСОБА_1 додаткове стягнення у вигляді позбавлення права керування.

Крім того, у відповідності до положень ч.5 ст. 283 КУпАП із ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 605, 60 грн.

Керуючись ст. 36, 268, 283, 284, 301, 304, 307, 130 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя Н. В. Вінська