Провадження №: 3/336/4369/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

25 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Л.В., за участі секретаря судового засідання Нагорних О.С.

розглянувши об`єднану справу про адміністративне правопорушення (ЄУН 336/6647/24 провадження № 3/336/4369/2024, ЄУН 336/6649/24 провадження № 3/336/4370/2024, ЄУН 336/6651/24 провадження № 3/336/4371/2024, ЄУН 336/6652/24 провадження № 3/336/4372/2024), яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Новоселівка Котовського району Одеської області, громадянки України, РНОКПП не відомий, працює на посаді Головного державного інспектора відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб, місце роботи: Головне управління ДПС у Запорізькій області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1, 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі:

прокурора ОСОБА_2 ,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Кацюби М.В.

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 231 від 24 червня 2024 року, який складено старшим оперуповноваженим в ОВС управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України майором поліції Черновим Дмитром Ігоровичем слідує, що відповідно до листа ГУ ДПС у Запорізькій області №6011/5/08-01-14-05 від 07.05.2024 року, встановлено, що від ОСОБА_1 в період часу з 01.10.2023 по 01.03.2024, до безпосереднього керівника та/або керівництва ГУ ДПС у Запорізькій області, не надходило повідомлень про виникнення реального конфлікту інтересів.

ОСОБА_1 будучи головним державним інспектором відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області, є державним службовцем категорії «В» та відповідно суб`єктом Закону України «Про запобігання корупції». Так, ОСОБА_1 повинна, всі свої дії та рішення самостійно оцінювати через призму виникнення конфлікту інтересів, як і будь-який суб`єкт Закону, який не хоче нести ту чи іншу відповідальність за свої діяння. 20.10.2023 року, використовуючи свої службові повноваження без відповідних підстав, увійшла до інформаційної системи ГУ ДПС у Запорізькій області, та відкрила інформацію в системі «Податковий блок» щодо ФОП ОСОБА_3 , який є її чоловіком, передивляючись різні вкладки та інформацію, маючи приватний немайновий інтерес, зумовлений родинними стосунками з близькою особою, чоловіком, та маючи приватну зацікавленість, не пов`язану з необхідністю виконання посадових повноважень, тобто вчиняла дію в умовах реального конфлікту інтересів. Про таку дію, ОСОБА_1 повинна була повідомити безпосереднього керівника, в розрізі виникнення реального конфлікту інтересів для подальшого врегулювання конфлікту інтересів, який виник, чого ОСОБА_1 , як головний державний інспектор не зробила.

Таким чином ОСОБА_1 , порушила вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, 21.10.2023 року, оскільки не пізніше наступного робочого дня після того, як ОСОБА_1 дізналась або повинна була дізнатися про виникнення реального конфлікту інтересів вона зобов`язана повідомити безпосереднього керівника.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 232 від 24 червня 2024 року, який складено старшим оперуповноваженим в ОВС управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України майором поліції Черновим Дмитром Ігоровичем слідує, що відповідно до листа ГУ ДПС у Запорізькій області №6011/5/08-01-14-05 від 07.05.2024 року, встановлено, шо від ОСОБА_1 в період часу з 01.10.2023 по 01.03.2024, до безпосереднього керівника та/або керівництва ГУ ДПС у Запорізькій області, не надходило повідомлень про виникнення реального конфлікту інтересів, а отже такий конфлікт інтересів не був врегульований.

ОСОБА_1 будучи головним державним інспектором відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області, є державним службовцем категорії «В» та відповідно суб`єктом Закону України «Про запобігання корупції». Так, ОСОБА_1 повинна, всі свої дії та рішення самостійно оцінювати через призму виникнення конфлікту інтересів, як і будь-який суб`єкт Закону, який не хоче нести ту чи іншу відповідальність за свої діяння. 20.10.2023 року, використовуючи свої службові повноваження без відповідних підстав, увійшла до інформаційної системи ГУ ДПС у Запорізькій області, та відкрила інформацію в системі «Податковий блок» щодо ФОП ОСОБА_3 , який є її чоловіком, передивляючись різні вкладки та інформацію, маючи приватний немайновий інтерес, зумовлений родинними стосунками і близькою особою, чоловіком, та маючи приватну зацікавленість, не пов`язану з необхідністю виконання посадових повноважень, тобто зчиняла дію в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином ОСОБА_1 , порушила вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення - вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, 20.10.2023 року, оскільки в цей день ОСОБА_1 увійшла до системи ІКС ДПС та здійснювала перегляд інформації по близькій особі.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 233 від 24 червня 2024 року, який складено старшим оперуповноваженим в ОВС управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України майором поліції Черновим Дмитром Ігоровичем слідує, що відповідно до листа ГУ ДПС у Запорізькій області №6011/5/08-01-14-05 від 07.05.2024 року, встановлено, шо від ОСОБА_1 в період часу з 01.10.2023 по 01.03.2024, до безпосереднього керівника та/або керівництва ГУ ДПС у Запорізькій області, не надходило повідомлень про виникнення реального конфлікту інтересів, а отже такий конфлікт інтересів не був врегульований.

ОСОБА_1 будучи головним державним інспектором відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області, є державним службовцем категорії «В» та зідповідно суб`єктом Закону України «Про запобігання корупції». Так, ОСОБА_1 повинна, всі свої дії та рішення самостійно оцінювати через призму виникнення конфлікту інтересів, як і будь-який суб`єкт Закону, який не хоче нести ту чи іншу відповідальність за свої діяння. 07.02.2024 року, використовуючи свої службові повноваження без відповідних підстав, увійшла до інформаційної системи ГУ ДПС у Запорізькій області, га відкрила інформацію в системі «Податковий блок» щодо ФОП ОСОБА_3 , який є її чоловіком, передивляючись різні вкладки та інформацію, чаючи приватний немайновий інтерес, зумовлений родинними стосунками і близькою особою, чоловіком, та маючи приватну зацікавленість, не пов`язану з необхідністю виконання посадових повноважень, тобто вчиняла дію в умовах реального конфлікту інтересів. Про таку дію, ОСОБА_1 повинна була повідомити безпосереднього керівника, в розрізі виникнення реального конфлікту інтересів для подальшого врегулювання конфлікту інтересів, який виник, чого ОСОБА_1 , як головний державний інспектор не зробила.

Таким чином ОСОБА_1 , порушила вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, 08.02.2024 року, оскільки не пізніше наступного робочого дня після того, як ОСОБА_1 дізналась або повинна була дізнатися про виникнення реального конфлікту інтересів вона зобов`язана повідомити безпосереднього керівника.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 234 від 24 червня 2024 року, який складено старшим оперуповноваженим в ОВС управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України майором поліції Черновим Дмитром Ігоровичем слідує, що відповідно до листа ГУ ДПС у Запорізькій області №6011/5/08-01-14-05 від 07.05.2024 року, встановлено, що від ОСОБА_1 в період часу з 01.10.2023 по 01.03.2024, до безпосереднього керівника та/або керівництва ГУ ДПС у Запорізькій області, не надходило повідомлень про виникнення реального конфлікту інтересів, а отже такий конфлікт інтересів не був врегульований.

ОСОБА_1 будучи головним державним інспектором відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області, є державним службовцем категорії «В» та відповідно суб`єктом Закону України «Про запобігання корупції». Так, ОСОБА_1 повинна, всі свої дії та рішення самостійно оцінювати через призму виникнення конфлікту інтересів, як і будь-який суб`єкт Закону, який не хоче нести ту чи іншу відповідальність за свої діяння. 07.02.2024 року, використовуючи свої службові повноваження без відповідних підстав, увійшла до інформаційної системи ГУ ДПС у Запорізькій області, та відкрила інформацію в системі «Податковий блок» щодо ФОП ОСОБА_3 , який є її чоловіком, передивляючись різні вкладки та інформацію, маючи приватний немайновий інтерес, зумовлений родинними стосунками з близькою особою, чоловіком, та маючи приватну зацікавленість, не пов`язану з необхідністю виконання посадових повноважень, тобто вчиняла дію в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином ОСОБА_1 , порушила вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення - вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, 07.02.2024 року, оскільки в цей день ОСОБА_1 увійшла до системи ІКС ДПС та здійснювала перегляд інформації по близькій особі.

До протоколів додано: копію повідомлення ГУДПС у Запорізькій області № 3734/5/08-01-14-05-01 відносно ОСОБА_1 , копія посадової інструкції ОСОБА_1 , копія витягу з наказу №124-0 про переведення працівників, копія особової картки ОСОБА_1 , копія повідомлення про наявність потенційного конфлікту інтересів, копія наказу № 130 про застосування зовнішнього контролю ОСОБА_1 , копія висновку щодо вчинення дій під час роботи з конфіденційною інформацією чи службовою інформацією та інформацією про персональні дані платників податків та показники їх фінансово-господарської діяльності ОСОБА_1 від 21.03.2024, копія запиту, копія листа відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Запорізькій області, копія пояснення ОСОБА_1 , копія положення ппро відділ перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області, копія наказу № 52 про затвердження Правил етичної поведінки в органах ДПС, копія наказу № 216 про затвердження порядку доступу до інформації в ІТ та ІТС ДПС України, копія запиту, копія відповіді на запит, копія пояснення ОСОБА_1 , копія листа Запорізької обласної прокуратури з погодженням відносно ОСОБА_1 № 23-78 вих-24, копія повідомлення до ГУ ДПС у Запорізькій області відносно ОСОБА_1 .

Місце вчинення адміністративного правопорушення є відділ перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Брюлова, 4 (робоче місце ОСОБА_1 , з якого вона заходила до комп`ютерної системи ДПС).

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушень зазначених в протоколах не визнала, з обставинами викладеними в протоколах не погоджується, пояснила, що вона ніяких протиправних дій не вчиняла та рішень не приймала. Для проведення перевірок здійснювала аналіз всієї наявної інформації з використанням інформаційних ресурсів баз даних згідно з функціональними обов`язками, проводила аналіз платників, які мають ризик несплати податків, зборів, платежів, єдиного внеску, порушення вимог іншого законодавства, в тому числі згідно з ознакою 157 «Дохід. Виплачений самозайнятій особі». При проведенні аналізу всієї наявної інформації по платнику податків, якого перевіряла помилково внесла код чоловіка, оскільки пам`ятає його. Дану інформацію в жодному разі не використовувала для власних цілей або для розповсюдження третім особам. Дані не змінювала. Вона не розуміє в чому її реальний конфлікт інтересів про що вказує прокурор.

Захисник, адвокат Кацюби М.В. вважає, що протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено безпідставно, за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, про що надав до суду письмові пояснення з обґрунтуванням правової позиції по справі.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний реальний конфлікт інтересів. Чинним законодавство та рішенням НАЗК визначено поняття та критерії конфлікту інтересів. Досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, а тому її слід визнати винною та накласти стягнення передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. Прокурор надав до суду письмовий висновок.

Всебічно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, з`ясувавши думку прокурора, враховуючи обставини справи та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що з 17 червня 2022 року ОСОБА_1 , головного державного інспектора відділу перевірок податкових агентів управління податкового аудиту, було переведено на посаду, головного державного інспектора відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб, що підтверджується витягом з наказу ГУ ДПС у Запорізькій області №124-о від 17.06.2022 року «Про переведення працівників».

Відповідно до посадової інструкції державного службовця, посаду головного державного інспектора відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб, віднесено до категорії посад державної служби «В». ОСОБА_1 ознайомилася з посадовою інструкцією 15 грудня 2022 року, що підтверджується її підписом.

До основних посадових обов`язків ОСОБА_1 відноситься: проведення документальних (планових та позапланових) перевірок платників податків, зборів, внесків та державного мита, перевірок платників податків з питань оподаткування доходів нерезидентів, перевірок нерезидентів та представництв, зустрічних звірок у межах зазначених перевірок; надання пропозицій щодо визначення ризиків несплати податків, зборів, внесків та інших платежів; супроводження механізму сплати грошових зобов`язань та/або податкового боргу з податків, зборів, інших платежів та єдиного внеску з використанням єдиного рахунку; здійснення застосування у межах компетенції штрафних (фінансових) санкцій: за неподання та/або несвоєчасне подання звітності, встановленої законодавством, за порушення правил сплати податків, зборів у межах компетенції, у тому числі під час проведення перевірок, за порушення податкового, валютного законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, за результатами документальних перевірок платників податків; складання протоколів про адміністративні правопорушення, постанов у межах компетенції; здійснення участі, у разі необхідності, у межах компетенції у супроводженні судових справ та у судових засіданнях, підготовка необхідних документів; вивчення та аналіз судової практики відповідно до функціональних повноважень відділу; проведення комплексу робіт із застосуванням адміністративного арешту майна та коштів на рахунках платників податків за наявності обставин. Визначених ст. 94 ПК України, та/або зупинення видаткових операцій та їх рахунках у банках, у межах компетенції структурного підрозділу; проведення фактичних перевірок платників податків з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками; розгляд звернень громадян та надання відповідей в межах компетенції; надання інформації про діяльність ГУ за запитами на отримання публічної інформації та здійснення інших заходів, визначених законодавством та положенням про відділ.

Відповідно до листа ГУ ДПС у Запорізькій області №280/08-01-07-17 від 18.01.2021 року - ОСОБА_1 , повідомила про наявність потенційного конфлікту інтересів, який виник у зв`язку з тим, що її чоловік ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснює господарську діяльність як фізична особа - підприємець, та перебуває на обліку у ГУ ДПС у Запорізькій області.

Згідно з наказом ГУ ДПС у Запорізькій області від 19.01.2021 року №130 «Про застосування зовнішнього контролю» ОСОБА_1 , повідомила про виникнення у неї потенційного конфлікту інтересів у зв`язку з тим, що її чоловік ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в ГУ ДПС у Запорізькій області, як фізична особа підприємець. На підставі вказаного наказу, до ОСОБА_1 , було застосовано заходи зовнішнього контролю.

Відповідно до інформації з витягу Журналу перегляду користувачами ГУ ДПС у Запорізькій області документів в ІКС «Податковий блок» по запитуваних платниках за період з 01.10.2023 по 26.02.2024 р. встановлено, що ОСОБА_1 , 20.10.2023 року та 07.02.2024 року, в ІКС ДПС передивлялась інформацію стосовно ФОН ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в режимі «Облік платежів. Перегляд та друк ІКП».

Відповідно до листа ГУ ДПС у Запорізькій області №6011/5/08-01-14-05 07.05.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 в період часу з 01.10.2023 по 01.03.2024 року не отримувала від керівництва доручення щодо здійснення контролю та/або перевірки ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ). До управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області не надходили службові листи від інших підрозділів, що потребує відпрацювання з приводу здійснення повноважень, що передбачають перегляд та друк інтегрованої картки платника, пошук та перегляд інформації стосовно ФОП ОСОБА_3 . Звернення від ФОП ОСОБА_3 щодо надання консультацій чи з приводу інших питань не надходили. Інформація щодо автоматичного виявлення системою ІКС ДПС будь-яких порушень ФОП ОСОБА_3 , або надання йому будь-якого відповідного статусу - відсутня.

Відповідно до висновку № 11 щодо вчинення дій посадовими особами ГУ ДПС у Запорізькій області під час роботи із конфіденційною чи службовою інформацією та інформацією про персональні дані платників податків та показники їх фінансово-господарської діяльності, затвердженого в.о. заступника відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Запорізькій області 21 березня 2024 року головний державний інспектор за результатами проведеного аналізу інформації, наявних відомостей та документального підтвердження, встановив можливе порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», Правил етичної поведінки в органах ДПС України тощо. Головний державний інспектор зазначає, що дії вчиненні ОСОБА_1 можуть вказувати на вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів, а саме перегляд інформації по платнику щодо поданої звітності та інтегрованої картки платника стосовно ФОП ОСОБА_3 , який є її чоловіком.

Зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення №№ 231-234, складених 24.06.2024 року, слідує, що ОСОБА_1 інкримінується те, що вона, обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Запорізькій області, яку віднесено до категорії посад Державної служби «В», використовуючи отримані доступи до інформаційно-телекомунікаційних систем органів ДПС - ІКС «Податковий облік», 20.10.2023 та 07.02.2024 переглянула інформацію відносно своєї близької особи - чоловіка ОСОБА_3 .

Особа, яка склала протоколи №№ 231-234, вважає, що ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 172-7 КУпАП не повідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; ч. 2 ст. 172-7 КУпАП вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року № 1700-VII надано тлумачення термінів, які вживаються законі: - корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Корупція - використання особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у ч. 1 ст. 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Беручи до уваги диспозиції ст. 172-7 КУпАП та п. 2 примітки до цієї статті, можемо констатувати, що порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати: - у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП); - у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності конфлікт інтересів не виникає.

Беручи до уваги визначення поняття «реальний конфлікт інтересів», згідно з яким він можливий при прийнятті рішення.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, визначеного ст. 172-7 КУпАП характеризується формальним складом, який вважається закінченим з моменту виконання одного з діянь, передбачених у диспозиціях цієї статті, а саме, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Разом з цим, неповідомлення особою про наявність потенційного конфлікту інтересів або вчинення дій та прийняття рішень в умовах потенційного конфлікту інтересів не утворює собою складу адміністративного правопорушення. Тому за такі дії особу не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП характеризується умисною формою вини, при цьому статтею 10 КУпАП, визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП, орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та ін.

Стаття 9 КУпАП розкриває поняття адміністративного правопорушення, а саме адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 172-7 КУпАП є бланкетною і основним нормативно-правовим актом у даному випадку є Закон України «Про запобігання корупції».

Стаття 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, а ст. 10 КУпАП дає визначення вчинення адміністративного правопорушення умисно.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини, пов`язані із запобіганням корупції.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в: 1) неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; 2) вчиненні дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до примітки 2 до ст. 172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Аналогічне визначення реального конфлікту інтересів міститься і в ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», в ній також розкривається зміст такого терміну як приватний інтерес, яким є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Аналіз вказаних термінів дає можливість констатувати, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів слід безпосередньо встановити те, що: а) приватний інтерес наявний; б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням; в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та відповідно в постанові суду.

Суб`єктом правопорушень є посадові особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризуються умисною формою вини.

Вирішуючи питання про зміст і спрямованість умислу особи, яка є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, стосовно не урегулювання конфлікту інтересів, суд бере до уваги ту обставину, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-7 КУпАП полягає у неповідомленні особою у встановлених законом випадках, про наявність реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Тобто конфліктом інтересів є не вчинення особою якогось порушення взагалі, і неповідомлення про це, а суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об`єктивність прийняття рішень під час виконання наданих їй службових повноважень.

З цього випливає, що предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за ст. 172-7 КУпАП є доведеність наявності ситуації, за якої особиста заінтересованість публічного службовця може вплинути на об`єктивність виконання ним службових повноважень, за якої існує можливість виникнення протиріччя між його особистими інтересами і публічними, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення службовцем інших дій.

Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні блага.

Доведення достатніми доказами обставин чітко визначеної суперечності є обов`язковим для уповноваженої на складання протоколу про адміністративне корупційне правопорушення особи, оскільки відсутність доказів таких обставин свідчитиме про відсутність складу адміністративного правопорушення.

12 січня 2024 року НАЗК видало Методичні рекомендації № 2 «Щодо застосування окремих положень Закону України Про запобігання корупції стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» які розміщені на офіційному сайті НАЗК.

В зазначених Рекомендаціях уповноважений законом орган (НАЗК) надав офіційні роз`яснення та сформулював правову позицію Держави щодо визначення понять і термінів, які стосуються питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а також зорієнтував уповноважені на боротьбу із корупцією органи на відокремлення типових ситуацій, в умовах яких міститься склад конкретного корупційного адміністративного правопорушення, в т.ч. і передбачені відповідними частинами статті 172-7 КУпАП, від обставин, які виключають подію та склад такого правопорушення.

В п. 2.1. Рекомендацій НАЗ роз`яснило, що конфлікт інтересів може існувати у особи в ситуації, коли одночасно наявні такі його складові: - в особи є приватний інтерес; - в особи наявні службові повноваження, під час реалізації яких вона може на власний розсуд вчиняти дії, приймати рішення саме з питання, у якому в неї наявний приватний інтерес; - такі службові повноваження мають дискреційний характер (тобто є такими, коли особа може на власний розсуд обирати з кількох юридично допустимих дій, рішень).

Саме сукупність зазначених факторів дає підстави стверджувати, що приватний інтерес особи може впливати на об`єктивність та неупередженість під час вчинення особою дії, прийняття рішення, а отже, в особи є конфлікт інтересів.

За відсутності принаймні однієї із складових службових повноважень дискреційного характеру та/або приватного інтересу конфлікт інтересів не виникає.

В п. 2.3 Рекомендацій зазначено, що приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових / представницьких повноважень, що є дискреційними.

На практиці виникають труднощі з визначенням того, які повноваження є дискреційними (що таке дискреційні повноваження) та чому саме дискреційні повноваження призводять до виникнення конфлікту інтересів.

Дискреція можливість діяти на власний розсуд, обираючи з декількох можливих варіантів дій, рішень, або навпаки не вчиняти дію, не приймати рішення (тобто бездіяти).

Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Ознаки дискреційних повноважень: дають змогу на власний розсуд оцінювати певний юридичний факт, а також обирати одну з декількох можливих форм реагування на нього; надають можливість на власний розсуд обирати міру публічно-правового впливу щодо фізичних та юридичних осіб, його вид, розмір, спосіб реалізації; дають змогу особі обрати форму реалізації своїх повноважень; наділяють особу правом повністю або частково визначати порядок здійснення юридично значущих дій, у тому числі строк та послідовність їх здійснення.

Отже, у випадках вчинення особою дій або прийняття рішень поза межами її службових повноважень, конфлікт інтересів не виникає.

Особа, яка склала протоколи вказує, що в них не йдеться про правомірність або неправомірність діяння ОСОБА_1 , до інформації ІКС ДПС в розрізі ФОП ОСОБА_3 , а вказується на факт порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», так як будь-який суб`єкт ЗУ «Про запобігання корупції» має певні обмеження та заборони визначенні законодавством, та всі свої рішення та дії повинен оцінювати в тому числі через призму конфлікту інтересів.

Суд викладені в протоколах обставини розцінює як припущення уповноважених посадових осіб, щодо можливого порушення реального конфлікту інтересів зі сторони ОСОБА_1 . В протоколі не встановлено, що приватний інтерес наявний у ОСОБА_1 , суперечить службовим повноваженням, така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Тому її дії не є такими, що вчинені в умовах реального конфлікту інтересів, а складені протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять інформації щодо наявності в діях корисливої мети та умислу на вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до обставин вчинення правопорушень, як вони викладені в протоколах № 231-234, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС в області, використовуючи отримані доступи до інформаційно-телекомунікаційних систем органів ДПС - ІКС «Податковий облік», 20.10.2023 та 07.02.2024 переглянула інформацію відносно своєї близької особи - чоловіка ОСОБА_3 .

Однак в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_3 є ФОП і в період з 20.10.2023 та 07.02.2024 він здійснював підприємницьку діяльність, зокрема відсутній витяг Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, який би підтверджував його статус ФОПа.

Крім того, відсутні документи, які б підтверджували, що ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_1 .

Водночас, подія та обставини вчинення адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні встановлюються на підставі доказів, які суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Отримання доступу до інформації ІКС «Податковий блок» та її перегляд не є формою вчинення дії чи прийняття рішення під час реалізації службового повноваження, а є правом посадової особи на отримання відповідної інформації для реалізації своїх службових повноважень.

Перегляд такої інформації не має ознак службових повноважень у розумінні законодавства України, оскільки такі дії не є управлінським рішенням, не є мірою публічно-правового впливу щодо фізичних і юридичних осіб та не є юридично значущою дією.

Не містить такого повноваження і посадова інструкція ОСОБА_1 , яка наявна в матеріалах справи. Жодного з посадових обов`язків, закріплених у посадовій інструкції ОСОБА_1 , при обставинах, викладених в протоколах № 231- 234, нею застосовані не були.

Посадові обов`язки ОСОБА_1 , визначені в посадовій інструкції головного державного інспектора відділу перевірок податкових агентів, стосуються лише юридичних осіб, а питання додержання податкового законодавства фізичними особами, службовою компетенцією ОСОБА_1 не охоплюються.

Відсутність умов реального конфлікту інтересів виключає в діях ОСОБА_1 склад адміністративних правопорушень, що їй інкримінуються, оскільки в неї не виник передбачений законом обов`язок повідомити про наявність реального конфлікту інтересів, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП; вона не приймала рішень та не вчиняла дій в умовах реального конфлікту інтересів, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.

Аналізуючи положення зазначених норм закону, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд повинен встановити наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу корупційного правопорушення, серед яких є обов`язковою умисна форма вини та умисне використання свого службового становища та наданих повноважень.

В протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вказано в чому полягає умисна форма вини останньої та які дії свідчать про це.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях особи є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП. Матеріали справи не містять даних про наявність корупційного інтересу та умислу щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною статтею.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В статті 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року (заява N 10519/83, п. п. 29, 30), тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

З вищенаведених обставин вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній будь-який приватний інтерес, без наявності якого дії особи не можуть бути кваліфіковані як такі, що вчинені в умовах реального конфлікту інтересів, а відповідальність за ст. 172-7 КУпАП настає виключно у випадках вчинення або не вчинення дій саме в умовах реального конфлікту інтересів, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Повно та всебічно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, керуючись нормами закону, суддя дійшов до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 1, 7, 9, 10, 172-7 ч. 1 ч. 2, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1, 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: