Провадження № 3/344/6212/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В. розглянувши матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП суду не відомий за статтею 122-4 КУпАП-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 будучи причетним до ДТП залишив місце події.

Адмістративне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 07 вересня 2024 року близько о 17 годині 12 хвилин по вулиці Івасюка, 25 у місті Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Fiat Ducato», державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив зіткнення із транспортним засобом марки «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та будучи причетним до ДТП не зупинився та залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , якому судом роз`яснені його права передбачені ст.268 КУпАП, щодо можливості отримання кваліфікованої правової допомоги від такого права відмовився та вказав, що самостійно братиме участь у судовому засіданні. ОСОБА_1 заперечив щодо обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що справді у вказаний у протоколі час рухався по вулиці Івасюка, 25 у місті Івано-Франківськ, однак вказав, що місце події він не покидав, оскільки не відчув моменту зіткнення та саме тому продовжив рух. А тому в його діях відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Просив суд визнати його не винуватим та провадження щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні дала пояснення, які підтверджують обставини, що відповідають опису подій зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення. Вказала, що у місці та час, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення рухалась на своєму автомобілі марки «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_2 , в цей час повз неї на великій швидкості та з грубим порушенням правил дорожнього руху проїхав транспортний засіб марки «Fiat Ducato», державний номерний знак НОМЕР_1 і під час роз`їзду автомобілів вона відчула удар у правий бік свого автомобіля та побачила, що транспортний засіб марки «Fiat Ducato», державний номерний знак НОМЕР_1 . під керуванням ОСОБА_1 в`їхав в її автомобіль. Після ДТП свідок зупинилась, однак водій ОСОБА_1 після ДТП не зупинився та продовжив рух. Вказала, що побачивши як водій «Fiat Ducato» залишив місце ДТП вирішила наздогнати його. Під час того як автомобіль ОСОБА_1 стояв на заборонний сигнал світлофора на одному з перехрестків вона зупинилась на своєму автомобілі позаду та підійшла до зазначеного транспортного засобу зі сторони водія і постукала у вікно для того, щоб ОСОБА_1 зупинився, оскільки за його участі відбулось ДТП. Проте, водій ОСОБА_1 не відреагував на її дії та продовжив рух, а ОСОБА_2 повернулась на місце вчинення ДТП та викликала працівників поліції. За таких обставин просила суд визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні даного адміністративного правопорушення та притягнути його до адміністративної відповідальності.

Суд вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка та дослідивши наявні матеріали справи приходить до наступних висновків.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 122 - 4 КУпАП, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто такою, яка відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила дорожнього руху, які є обов`язковими для виконання.

Відповідно до п. 2.10 «а» ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди.

Вказані вимога ПДР не передбачає виключень крім випадку зазначеного в п. 2.10 «г» ПДР.

Зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою.

Так, в протоколах, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у ст. 122-4 КУпАП за якою складено протокол.

Об`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і в даному випадку такий об`єкт наявний.

З об`єктивної сторони правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, які причетні до ДТП. На думку суду в даному випадку також наявна і об`єктивна сторона правопорушення оскільки ОСОБА_1 вжив умисних активних дій направлених на залишення місця ДТП та не виконав вимог п. 2.10 «а» ПДР України.

Суб`єкт адміністративного правопорушення - загальний, а тому ОСОБА_1 , як водій автомобіля, є суб`єктом вчинення інкримінованого адмінправопорушення.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу. У даному випадку, за наслідком дослідження дій ОСОБА_1 , які утворюють об`єктивну сторону правопорушення, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у формі прямого умислу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ст.122-4 КУпАП, повністю доведена:

даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №128663 від 13.09.2024 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 будучи причетним до ДТП залишив місце події;

вищенаведеними поясненнями самого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , які повністю відповідають, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення обставинам;

постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.10.2024 року, справа №344/17349/24, що набрала законну силу, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП;

долученим до матеріалів справи оптичним диском із наявними відеозаписами, за результатом перегляду вказаних відеозаписів чітко встановлено, що інспектори поліції, зупинивши транспортний засіб марки «Fiat Ducato», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 отримали від останнього пояснення стосовно події ДТП та характерних пошкоджень транспортного засобу. Вказаний відеозапис повністю підтверджує зазначені у протоколі обставини;

наявними у матеріалах справи фотознімками транспортного засобу марки «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_2 , якими зафіксовано місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди та механічні пошкодження транспортного засобу, отримані унаслідок ДТП, та які відповідають обставинам, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення;

схемою місця ДТП від 07.09.2024 року із зазначенням переліку видимих пошкоджень транспортного засобу, отриманих унаслідок ДТП, розташуванням транспортного засобу після ДТП та на якій відображено місце вчинення ДТП, якою підтверджено обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення;

рапортом поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Івано-Франківській області, яким підтверджуються обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, до якої причетний водій ОСОБА_1 ;

На думку суду наведені докази у свої сукупності доводять факт умисного залишення місця ДТП водієм ОСОБА_1 за обставин, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Пояснення ОСОБА_1 в частині того, що він не чув та не відчував моменту зіткнення, а тому в його діях відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення не відповідає наявним у матеріалах справи доказам, фактичним обставинам адміністративного правопорушення та спростовується отриманими у судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_2 та характером пошкоджень транспортних засобів. А тому заперечення ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та розцінюються судом як обраний ним спосіб захисту. Більше того, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Таким чином дії водія ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 122-4 КУпАП, як залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст. 33, 35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують правопорушення не встановлено.

Отже, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення з метою забезпечення виконання вимог ст.1 КУпАП на водія ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення передбачене санкцією 122-4 КУпАП, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. Суд обираючи зазначений вид адміністративного стягнення враховує поведінку водія ОСОБА_1 під час вчинення правопорушення, який усвідомлюючи, що вчинив ДТП та створив аварійну ситуацію зухвало покинув місце її вчинення з метою уникнення від адміністративної відповідальності, поведінку останнього у судовому засіданні, який свідомо надавав неправдиві пояснення з метою уникнення від відповідальності та приходить до переконання про неможливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у зв`язку з його м`якістю. При обранні виду стягнення судом враховано, що ОСОБА_1 вчинив грубе та повторне порушення порядку користування правом керування транспортними засобами.

Крім того, суд покладає на водія ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп., який згідно ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню в дохід держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. 122-4, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень, 60 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Суддя В.В.Тринчук