КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/3910/2024 Головуючий суддя у суді першої інстанції: Павленко О.О.
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Триголова Артура Володимировича, розглянувши апеляційну скаргу захисника Триголова А.В. на постанову Подільського районного суду міста Києва від 28 червня 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 28 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 01.04.2024 року о 22 год. 53 хв.по вул. Кирилівській у м. Києві керував транспортним засобом «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Подільського районного суду міста Києва від 28 червня 2024 року, захисник Триголов А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Подільського районного суду міста Києва від 28 червня 2024 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апелянт обґрунтовує свої доводи тим, що судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів допущенні такі порушення норм матеріального та процесуального права, що унеможливлюють притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Також, ОСОБА_1 наполягає, що транспортним засобом він не керував; автомобіль був припаркований у дворі біля житлового будинку і він підійшов до автомобіля щоб забрати свої речі, в цей час до нього підійшли поліцейські. Під час спілкування з ними працівники поліції, сказали, що вбачають ознаки наркотичного сп'яніння та запропонували пройти огляд у лікаря-нарколога, при цьому прав та наслідків відмови від проходження огляду не роз`яснили.

Водночас, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду як такий, що пропущений з поважних причин, мотивуючи тим, що оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав 03.07.2024, 08.07.2024, між захисником Триголовим А.В. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги №08-07/2024, однак 08.07.2024 упродовж дня відбувалась масштабна ракетна атака на м. Київ, що в свою чергу унеможливило вчасне ознайомлення з матеріалами справи та подання апеляційної скарги.

Розглянувши клопотання захисника, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки наведені обставини об`єктивно перешкодили учасникам реалізувати права на апеляційне оскарження судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Триголова А.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, зібрані у адміністративних матеріалах, перевіривши доводи апеляційної скарги, на переконання суду апеляційної інстанції, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі наявності підстав уважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД за № 862361 від 01.04.2024 року, ОСОБА_1 01.04.2024 року о 22 год. 53 хв. в м. Києві, по вул. Кирилівській у м. Києві керував транспортним засобом «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено.

Обставини, викладені у протоколі, підтверджуються даними відеозапису, із якого вбачається, що працівниками поліції під час розмови з ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, що відповідно до положень до п. 4 розділу І Інструкції №1452/735 було достатніми підставами для направлення водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проведення його огляду на стан сп`яніння.

Згідно ч.1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані, зокрема алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан сп`яніння.

З даних відеозапису судом апеляційної інстанції встановлено, що працівниками поліції ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд в установленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я; при цьому ОСОБА_1 неодноразово роз`яснено його процесуальні права, процедуру проведення огляду у закладі охорони здоров`я та наслідки відмови від проходження огляду, після чого ОСОБА_1 , остаточно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Оцінивши досліджені докази у розумінні ст. 266 КУпАП, на переконання суду апеляційної інстанції, фіксація факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння проведена із дотриманням положень КУпАП, підстав для визнання огляду недійсним згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП за наслідками апеляційного перегляду не встановлено.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, на якому зафіксовано фактичні обставини події, зокрема зміст розмови між поліцейськими та ОСОБА_1 , яка свідчить про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з порушенням ПДР, але, побачивши поліцейський автомобіль, одразу припаркувався і вийшов із салону автомобіля, стверджуючи, що він є саме пішоходом.

Отже, зафіксовані на відеозаписі обставини в цілому свідчать про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, і підстав ставити під сумнів цей факт судом не встановлено.

При цьому, у судовому засіданні апеляційної інстанції сторона захисту повідомила, що у передбаченому законом порядку неправомірність (як вони про це стверджують) дій поліцейських ними не оскаржувалася.

Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Триголова Артура Володимировича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Подільського районного суду міста Києва від 28 червня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційногосуду Олена СІТАЙЛО

Справа № 33/824/3910/2024 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Павленко О.О.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.