ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5639/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, одруженого, ІІІ група інвалідності, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол серії ААД № 965542),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 24.07.2024 року о 09 год. 35 хв., рухаючись по Бориспільському шосе, 5, в`їзд у м. Київ, в порушення вимог п. 2.9 а) ПДР, керував транспортним засобом «Ssang Yong», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився у КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», що підтверджується висновком лікаря-нарколога № 003834 від 24.07.2024 року.

В суді водій ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі заперечував, вказуючи, що в той день не вживав алкоголю. Пояснив, що напередодні всю ніч не спав, бо мав жахливу біль у спині, у зв`язку з чим зранку їхав у лікарню. Був зупинений працівниками поліції на блок-посту, проходити огляд на місці відмовився, бо не довіряє приладу «Драгер», у зв`язку з чим проїхав з поліцейськими до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», розраховуючи, що огляд на стан алкогольного сп`яніння буде проведений шляхом забору крові. Разом з тим, у нього не було здійснено забору зразків біологічного середовища, зокрема крові, на чому він наполягав. З огляду на це просив закрити провадження відносно нього.

Адвокат Пальоха В.Г., діючи в інтересах ОСОБА_1 , просив закрити провадження по справі, посилаючись на недопустимість висновку КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», який було складено без проведення лабораторних досліджень, оскільки сторона захисту не вбачає різниці між проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та огляду лікарем-наркологом КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», враховуючи що в обох випадках огляд здійснюється за допомогою приладу «Драгер». Звертав увагу суду, що відповідно до п. 12 розділу ІІІ спільного наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Щодо використання крові для біологічного дослідження, то п. 13 розділу ІІІ цього наказу визначає, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Наголошував, що в даному випадку лікарем-наркологом взагалі не пропонувалось ОСОБА_2 дати для дослідження слину, сечу та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Більше того, ОСОБА_2 , відмовляючись від застосування приладу «Драгер», добровільно пропонував відібрати в нього зразок крові для дослідження її на предмет встановлення наявності чи відсутності в нього стану алкогольного сп`яніння. Однак, лікар-нарколог відмовилась проводити будь-які лабораторні дослідження, що суперечить положення вищенаведеного наказу МВС та МОЗ.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. №1452/735, проведення лабораторних досліджень є обов`язковим лише для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Відповідно до наказу КМДА від 10.01.2022 року № 12 «Про затвердження закладу охорони здоров`я, якому надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» єдиною установою у м. Києві було визначено КНП КМКНЛ «Соціотерапія».

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП працівниками поліції було доставлено до уповноваженого Департаментом охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації закладу охорони здоров`я - КНП КМКНЛ «Соціотерапія» для проходження огляду на стан сп`яніння, де останній відмовився проходити огляд за допомогою приладу «Драгер», натомість вимагав проведення лабораторного дослідження крові.

З відеозапису з нагрудної камери, переглянутого в судовому засіданні, вбачається, що лікар-нарколог відмовила ОСОБА_2 в заборі біологічних зразків та встановила факт перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння клінічно. Підстав недовіряти висновку лікаря та вважати результати огляду недостовірними суд не вбачає.

Будь-яких відомостей щодо порушення процедури огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння, визначеної Інструкцією, до суду не подано.

Висновок щодо результатів медичного огляду (далі - висновок) складений на бланку додатку 4 до Інструкції про виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 року №1452/735.

При цьому, згідно даних висновку щодо результатів огляду з метою виявленнязокрема, стану алкогольного сп`яніння, складеного на підставі акту медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 003834, складеного о 10 год. 25 хв. 24.07.2024 року, ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання захисника ОСОБА_2 - адвоката Пальохи В.Г.на порушення процедури проведення такого огляду, як на підставу для закриття провадження щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 247 КУпАП, є надуманими, виходячи з наступного.

Як вбачається з відповіді В.о. директора КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» О. Нікульнікової від 09.10.2023 року за № 1667, наданої на запит суду щодо надання роз`яснень про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, 003834 при проведені медичного огляду на стан сп`яніння лікар-нарколог ОСОБА_4 виявила у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ознаки алкогольного сп`яніння, запис про які внесла у пункти 10-14, 17 Акта №003834, запропонувала ОСОБА_1 двічі пройти обстеження для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі з використанням технічного засобу Газоаналізатора Drager Alcotest 6820, але ОСОБА_1 відмовився проходити обстеження для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту видихуваному повітріз використанням технічного засобу Газоаналізатора Drager Alcotest 6820. Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затверджена наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, не передбачає проведення лабораторного дослідження біологічного середовища на виявлення етанолу окрім випадку, встановленого пунктом 14 Інструкції, відповідно до якого, якщо учасник дорожнього руху внаслідок ДШ перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, коли обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Згідно наданої копії Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 003834 від 24.07.2024, ОСОБА_2 24.07.2024 року в 10 год. 25 хв. був направлений ст. лейтенантом поліції Прокопенко О.М. до кабінету оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, та о 10 год. 25 хв. було проведено сам огляд у послідовності, визначеної у формі акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у п. 10-14, 17 Акта вказано наступне: обстежуваний скарги на свій стан не висловлює, роздратований, емоційно лабільний, схильний затівати суперечки, свідомість ясна, орієнтований всебічно, мова змазана, шкірні покриви гіперемовані, ін`єкованість склер, блиск очей, пульс 123, артеріальний тиск 190/100 - тахікардія (відмова від виклику швидкої), реакція на світло млява, ністагм при погляді вбік горизонтальний, міміка жвава, пальце-носова проба з промахуванням, тремтіння пальців рук немає, запах алкоголю з порожнини рота присутній.

На підставі виявлених у ОСОБА_2 при проведені огляду клінічних ознак алкогольного сп`яніння лікарем-наркологом ОСОБА_4 встановлено ОСОБА_2 діагноз «Стан сп`яніння внаслідок вживання алкоголю», запис про який внесено у пункт 25 Акта № 003834, в присутності ст. лейтенанта поліції Прокопенка О.М. та ознайомлено ОСОБА_2 .

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Відтак, лікар-нарколог ОСОБА_4 встановила ОСОБА_2 заключний діагноз «Стан сп`яніння внаслідок вживання алкоголю» клінічно на підставі виявлених у ОСОБА_2 при огляді клінічних ознак алкогольного сп`яніння.

При цьому, відповідно до пункту 14 розділу III вказаної Інструкції забір крові на лабораторне дослідження проводиться у разі, якщо учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, та госпіталізований до закладу охорони здоров`я. Разом з тим ОСОБА_2 було встановлено діагноз на підставі виявлених при огляді клінічних ознак алкогольного сп`яніння, враховуючи відмову останнього від проходження обстеження для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі з використанням технічного засобу Газоаналізатора «Drager Alcotest 6820».

Суд звертає увагу, що відповідно до пунку 7 розділу ІІІ вказаної Інструкції проведення лабораторних досліджень є обов`язковим при визначенні наркотичного засобу або психотропної речовини, разом з тим у даному випадку визначався стан алкогольного сп`яніння.

Суттєвих порушень, які би вказували на недопустимість доказів у даній справі, а також могли вплинути на висновок щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, не встановлено.

За наведених обставин не проведення лабораторної діагностики само по собі не впливає на правильність встановленого діагнозу.

З огляду на викладене приходжу до висновку, що винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у мотивувальній частині постанови, не зважаючи на заперечення останнім своєї вини, підтверджена в повному обсязі, а твердження останнього про те, що в алкогольному сп`янінні він не перебував, є обраною позицією захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене.

Враховуючи особу правопорушника, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього штраф у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня винесення постанови про позбавлення цього права, у разі ухилення від здачі документа, що посвідчує право керування транспортними засобами - з моменту примусового вилучення такого документу.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Крім того, роз`яснити, що після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права, вилучене посвідчення водія повертається після успішного складання іспитів на право керування транспортним засобом.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя