"24" жовтня 2024 р. Справа № 363/3211/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Вишгородського РУП ГУНП у Київській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2024 о 19:20 в м. Вишгород, вул. Київська, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «КІА Спортейдж», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у присутності свідків та з фіксуванням на відеокамеру, проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager-6820». Результат тесту 2.53‰. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України за що передбачена адміністративна відповідальність згідно із частиною першою статті 130 КУпАП.

Під час розгляду справи судом, ОСОБА_1 , не висловлюючи чітких заперечень щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вказував, що не знав, як необхідно було діяти під час його зупинки працівниками поліції, відповівши їм на запитання, що вживав алкоголь, та стверджував, що працівникам поліції про керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, спеціально повідомив його знайомий.

Адвокат Лозіцький А.А., діючи в інтересах ОСОБА_1 , зазначив про: неналежність доказу вини ОСОБА_1 відеозапису з нагрудної камери поліцейського, оскільки він складається із фрагментів та відсутність відеозапису у період з 19:34 до 19:39, перед безпосереднім використанням газоаналізатора; у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено невірний час керування ОСОБА_1 транспортним засобом о 19:20 та не зазначено номер приладу драгер; письмові пояснення свідків ідентичні за змістом, що, на його думку, не виключає наявність тиску на свідків; протокол складено одним інспектором, а пояснення свідків відібрано іншим; на вимогу ОСОБА_1 , працівники поліції не надали сертифікат щодо приладу драгер. На підставі вказаних заперечень, які викладено письмово, адвокат просить закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення

З урахуванням заперечень адвоката Лозіцького А.А., який діє в інтересах

ОСОБА_1 , щодо неможливості використання спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 під час проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, та за його письмовим клопотанням, судом витребувано у Вишгородського РУП ГУНП в Київській області належним чином завірені копії свідоцтва про державну реєстрацію та сертифікату відповідності спеціального технічного засобу та документів, які підтверджують вчасне проходження калібрування (повірки) спеціального технічного засобу - Drager Alcotest 6820, прилад ARLJ-0473, яким 25.06.2024 було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

У відповіді, наданої на вказаний запис суду, зазначено, що чинне свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки є єдиним і достатнім документом, що підтверджує відповідності газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARLI 0473 встановленим вимогам і дає законне право його подальшого використання за призначенням протягом чинності даного свідоцтва. 20.02.2024 Державним підприємством Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації ДП «КИЇВОБЛСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ» проведено обов`язкові операції: «сервісне технічне обслуговування», «Градуювання», «Повірка». До вказаного листа додано копії сервісної гарантійної книжки, відомості про операції «сервісне технічне обслуговування», «Градуювання», «Повірка», свідоцтва про повірку, декларації та сертифікату про відповідність приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6820, прилад ARLJ-0473.

Суд, заслухавши адвоката Лозіцького А.А. та Півня О.В., вивчивши матеріали адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає доведеним факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого першою статті 130 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Так, згідно із пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.9 «а» ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначений статті 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, та регулюється Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першої статті 130 КУпАП, підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 277953 від 25.06.2024, який був складений у присутності ОСОБА_1 , та ним підписаний без будь-яких зауважень, при цьому зазначивши у графі для пояснень «не згоден»; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у яких зазначено виявлені у водія ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, а також, що огляд проведений за допомогою приладу Drager-6820 та результат огляду на стан сп`яніння становить 2,53 ‰, що також зафіксовано у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та, у відповідній графі, міститься підпис ОСОБА_1 щодо згоди з результатом огляду; показанням приладу «Drager 6820» прилад №ARLJ-0473 із результатом 2,53 ‰, який містить підпис особи, яка тестувалася; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у присутності яких, проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з позитивним результатом 2,53 ‰; розпискою ОСОБА_4 про прийняття автомобіля «КІА Спортейдж», НОМЕР_1 , та зобов`язання не передати водію автомобіль до повного його отверезіння; копією посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_1 та, яке було вилучено під час складання протоколу; витягом із ІПС МВС України «Армор», та копією відеозапису з місця події.

Так, за результатом дослідження відеозапису, який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що 25.06.2024 о 19:13 зафіксовано переслідування автомобіля «КІА Спортейдж», державний номерний знак НОМЕР_1 . Після зупинки вказаного транспортного засобу, було встановлено особу водія ОСОБА_1 та під час спілкування інспектора з водієм, на запитання інспектора, чи вживав водій алкоголь, останній чітко відповів «да». Після намагання водія та його пасажира вирішити ситуацію, на відеозаписі з 19:39, у присутності свідків о 19:41 інспектором узагальнено подію, що мала місце 25.06.2024 щодо зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , та запропоновано останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що

ОСОБА_1 погодився. Після проведення попередньої перевірки приладу на відсутність у ньому алкоголю, було проведено тестування водія ОСОБА_1 і зафіксовано позитивний результат 2,53‰. Після цього, ОСОБА_1 , у присутності свідків, роз`яснено про наявність у його діях порушення та про складання щодо нього адміністративного протоколу за статтею 130 КУпАП. Після ознайомлення ОСОБА_1 та свідків з результатом огляду, водій ОСОБА_1 не висловив будь-яких заперечень та незгоди щодо позитивного результату, а також не висував вимогу надати йому документи щодо технічного приладу, яким його тестували. На відеозаписі також відсутні будь-які дії, які б давали підстави вважати, що на свідків чинився тиск, як про те допускає адвокат Лозіцький А.А.

Суд вважає, що досліджені у судовому засіданні докази, є належними, допустимими та достовірними, здобутими з додержанням процесуальної процедури, вони не суперечать фактичним обставинам справи та об`єктивно узгоджуються між собою. Досліджений судом відеозапис, на якому зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та перебіг подій за участі ОСОБА_1 , є достатнім для оцінки в контексті диспозиції частини першої статті 130 КУпАП.

При цьому, матеріали справи не містять доказів порушення інспекторами законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, та оформлення матеріалів, враховуючи, що на місці зупинки були присутні два інспектора екіпажу патрульної поліції.

Оскільки, за результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом не встановлено порушень працівниками патрульної поліції вимог статей 254, 255, 256 КУпАП, щодо оформлення протоколу, аргументи адвоката Лозіцького А.А. щодо невідповідності часу керування ОСОБА_1 транспортним засобом о 19:20, про що зазначено у протоколі, складання різними інспекторами протоколу про адміністративне правопорушення та відбирання у свідків та фіксування їхніх пояснень іншим інспектором, не зазначення у протоколі номера приладу драгер, суд визнає безпідставними, з урахуванням встановлених обставин події, яка мала місце 25.06.2024 у період часу з 19:13 протягом години.

Щодо можливості застосування приладу «Drager «Alcotest 6820», слід зазначити, що статтею 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік.

У Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», який є офіційним представником виробника, на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», зокрема газоаналізатор «Drager «Alcotest 6820». На офіційному сайті ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», який надає послуги сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладів алко- та наркодіагностики Drager зазначено, що для використання приладів у професійній діяльності у підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я та службах охорони праці та безпеки підприємств необхідне своєчасне проведення операцій «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання та «Повірка» принаймні 1 раз на 12 місяців.

Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

З наданих суду документів щодо газоаналізатора, убачається, що останнє калібрування приладу «Drager «Alcotest 6820» прилад №ARLJ-0473 було проведено 20.02.2024, то станом на дату проходження ОСОБА_1 25.06.2024 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, інтервал калібрування даного приладу не закінчився, оскільки наступна обов`язкова його повірка 20.02.2025.

Оцінюючи сукупність наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що твердження адвоката Лозіцького А.А. про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та, відповідно, розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності. Переконливих доводів, які б безумовно спростовували встановлені судом обставини і були підставами для закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, стороною захисту не наведено.

У відповідності до рішення від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29.06.2007) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд зазначив, що будь-яка особа, яка отримала посвідчення водія на право керування транспортним засобом, зобов`язана знати правила дорожнього руху України. Наявність права керування у особи набуває особливого значення, оскільки від цього може залежати життя як самого водія, так і його близьких, рідних та знайомих.

Таким чином, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, майновий стан.

Суд враховує ту обставину, що керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, оскільки водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які у сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, яке є умисним, грубим та суспільно небезпечним, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у межах, установлених у санкції частини першої статті 130 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідність брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини (Проніна проти України, № 63566/00, Параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 130, 245-253, 280,283-285, 289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та призначити йому стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених

статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя О.П. Лукач