ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5833/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

01 серпня 2024 року о 16-й годині 05 хвилин в м. Києві, вул.7-а Садова, 46/1 Дарницький район, громадянин ОСОБА_1 будучи належним користувачем, передав право керувати водієві ОСОБА_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено результатом приладу «Drager Alcotest» проба позитивна 2,54 %. Прилад ARJL 0258. Автомобіль «Рено Кенгу» д.н.з. НОМЕР_1 . Від керування транспортним засобом відсторонені. ОСОБА_1 порушив п. 2.9г ПДР України.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повідомлений, що розгляд справи відбуватиметься в Дарницькому районному суді м. Києва.

Проте, будучи завчасно, до початку судового розгляду, належним чином чотири рази повідомленим за допомогою направлення смс-повідомлення та судових повісток, на виклики суду не з`являвся та провадженням щодо нього не цікавився.

Приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП, встановлено вичерпний перелік норм, при розгляді яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою. Однак, ст. 130 КУпАП в цьому переліку відсутня.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-VI від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 р. (заява № 3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 повністю підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме фактичними даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 965545, який складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП (а.с. 1), чеці приладу Drager відносно ОСОБА_2 , результат якого 2,54 % (а.с.2), копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 961763 відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.3), копії акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_2 (а.с.9), направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.11), відеозаписі з нагрудної бодікамери поліцейського, з якого вбачаєтеся, що працівники поліції прибули на місце ДТП, де виявили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що передав право керування транспортним засобом ОСОБА_3 . На місці ОСОБА_3 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат якого 2,54 % (а.с.18).

Відповідно до вимог п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Як встановлено судом та повністю підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 передав право керування транспортним засобом особі ОСОБА_2 , який перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тестування на алкоголь приладом Drager.

Таким чином, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 «г» ПДР України та про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи обставини та характер скоєного, особу ОСОБА_1 те, що він не працює, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривні.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя П.І. Заруба