П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2024 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А. за участю секретаря судового засідання - Бомбушкар В.П., особи, відносно якої складено протоколи про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , захисника особи, відносно якої складено протоколи про адміністративне правопорушення - адвоката Йосипчука О.В., прокурора - Харлапова А.М., розглянувши матеріали об"єднаної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, начальника штабу першого заступника командира в/ч НОМЕР_1 , за частинами першою і другою статті 172-7 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України та суб"єктом на якого поширюється дія Закону України №1700-VII "Про запобігання корупції", у тому числі обмеження та зобов"язання передбачені цим законом, перебуваючи на посаді начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 (далі - в/ч НОМЕР_1 ) та тимчасово виконуючи обов"язки командира в/ч НОМЕР_1 в період з 04.07.2023 року по 08.07.2023 року, як суб"єкт відповідальності за правопорушення, пов"язані з корупцією, відповідно до підпункту г пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року, у порушення пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про запобігання корупції", під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо видання наказу № 808 від 05.07.2023 року «Про встановлення надбавок та премій військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 », зокрема, собі особисто, як начальнику штабу першому заступнику командира в розмірі 390%, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України та суб"єктом на якого поширюється дія Закону України №1700-VII "Про запобігання корупції", у тому числі обмеження та зобов"язання передбачені цим законом, перебуваючи на посаді начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 (далі - в/ч НОМЕР_1 ) та тимчасово виконуючи обов"язки командира в/ч НОМЕР_1 в період з 04.07.2023 року по 08.07.2023 року, як суб"єкт відповідальності за правопорушення, пов"язані з корупцією, відповідно до підпункту г пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року, у порушення пункту 3 частини 1 статті 28 Закону України "Про запобігання корупції", під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та 05.07.2023 року в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення щодо преміювання військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 видавши наказ № 808 від 05.07.2023 року «Про встановлення надбавок та премій військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 », зокрема, собі особисто, як начальнику штабу першому заступнику командира в розмірі 390%, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні прокурор обставини, викладені у протоколах про вчинення адміністративних правопорушень пов"язаних з корупцією, підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП. Просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч.2 ст. 172-7 КупАП України та застосувати відносно останнього адміністративне стягнення, передбачене санкціями вказаних статтей. Додав, що відповідно до п. 8 Розділу І наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 № 260 грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та просив закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, у зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП. Зазначив, що при виданні Наказу № 808 від 05.07.2023 року де у Додатку 1 до зазначеного наказу зазначено , що підполковнику ОСОБА_1 виплатити 390% премії від посадового окладу , на розмір премії не впливав, оскільки такий є фіксований , відповідно до Додатку 2 до Окремого доручення міністра оборони України №2686/з від 01.02.2023 року. Також додав, що особистий вклад в загальні результати роботи командира військової частини НОМЕР_1 при встановленні премій , відповідно до наказу Міністерства Оборони України №260 від 07.06.2018 року, робить голова адміністрації Державної спеціальної служби транспорту.

Захисник правопорушника адвокат Йосипчук О.В. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, у зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, посилаючись на те, що розмір премії є фіксований та чітко визначений відповідно до Додатку 2 до Окремого доручення міністра оборони України №2686/з від 01.02.2023 року, і у ОСОБА_1 була відсутньою можливість впливу на розмір своєї премії, що у свою чергу вказує на відсутність приватного інтересу ОСОБА_1 при виданні Наказу № 808 від 05.07.2023 року . Також додав, що визначальним для встановлення премії , визначеного рішенням Міністра оборони України , є саме відсутністьу військовослужбовця , що преміюється, дисциплінарних стягнень та порушень військової дисципліниу місяці преміювання.

Заслухавши пояснення правопорушника та його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суддя доходить наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна(умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 251 КУпАП визначає, щодо доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи,яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-ікінозйомки, відеозапису чи засобів фото- ікінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху,протоколом про вилучення речей і документів, атакож іншими документами.

Відповідно до ст.278 КУпАП, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Окрім цього, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною першою статті 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною другою статті 172-7 КУпАП передбачена відповідальністьза вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно примітки до статті 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", а під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Для визначення наявності фактів неповідомлення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, про наявність реального конфлікту інтересів, а також прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів, суду необхідно встановити:

наявність службових повноважень на прийняття рішення;

чітко сформульований приватний інтерес;

наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими повноваженнями;

у чому полягає протиріччя, де знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на доброчесність, об`єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

Згідно з п.1, 2 ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені, зокрема, у п.1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів та повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 04.07.2023 року по 08.07.2024 року виконував обов"язки командира військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.07.2023 року № 184 та витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.07.2023 року № 189

Таким чином, ОСОБА_1 як військова посадова особа Збройних Сил України, є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, визначеним п п. „г" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції".

Також судом встановлено, що 05.07.2023 року ОСОБА_1 , як тимчасово виконуючий обов"язки командира в/ч НОМЕР_1 видав наказ № 808 від 05.07.2023 року «Про встановлення надбавок та премій військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 », у якому наявне рішення про виплату йому, як начальнику штабу першому заступнику командира премії в розмірі 390%.

Зазначений наказ № 808 від 05.07.2023 року «Про встановлення надбавок та премій військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » виданий відповідно, зокрема до наказу Міністерства Оборони України №260 від 07.06.2018 року «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Відповідно до положень п. 2 Розділу І наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 № 260 (далі - Наказ) грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, зокрема, належить: премія.

Згідно з п. 8 Розділу І Наказу грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир). Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

Пунктами 1,2 розділу 8 Наказу, передбачено, що командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби)відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби. Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Таким чином, процедура прийняття рішення про стимулювання (нарахування премій, встановлення надбавок) складається з двох етапів оцінка роботи кожного працівника (військовослужбовця) за вказаними критеріями та визначення того чи іншого конкретного розміру премії, надбавки відповідному працівнику за результатами проведеної оцінки, що свідчить про дискреційність повноважень керівника при вирішенні питань щодо преміювання.

Відповідно до наукового висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією, підготовленого 01.03.2018 року за дорученням Голови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи без діяти, а якщо діяти у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо чи опосередковано закріплені в законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанта вибору із будь-ким. Таким чином, особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймаючи те чи інше рішення (вчиняючи ту чи іншу дію) по суті стоїть перед вибором задоволення публічного інтересу (на користь держави, територіальної громади) або приватного інтересу (власних інтересів, інтересів близьких осіб). Тому навіть за умови, що особа маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Можливість отримати заробітну плату в більшому розмірі за рахунок премії є приватним інтересом ОСОБА_1 , під час видання ним наказу № 808 від 05.07.2023 року «Про встановлення надбавок та премій військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 ».

У даному випадку суперечність між приватним інтересом ОСОБА_1 , як начальника штабу першого заступника командира в/ч НОМЕР_1 та службовими повноваженнями під час перебування на посаді тимчасово виконуючого обов"язки командира в/ч НОМЕР_1 при виданні ним наказу № 808 від 05.07.2023 року «Про встановлення надбавок та премій військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » утворює стан реального конфлікту інтересів.

У тимчасово виконуючого обов"язки командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів під час прийняття рішення та підписанню наказу № 808 від 05.07.2023 року «Про встановлення надбавок та премій військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 », зокрема собі особисто як начальнику штабу першого заступника командира в/ч НОМЕР_1 в розмірі 390% від посадового окладу , з явним приватним інтересом, що вплинуло на об"єктивність і неупередженість прийнятого рішення із вчиненням умисних дій під час виконання своїх службових повноважень .

Видання ОСОБА_1 як виконуючим обов"язки командира в/ч НОМЕР_1 такого наказу, зокрема щодо преміювання себе в розмірі 390% від посадового окладу, суперечить п. 8 Розділу І наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 № 260, відповідно до якого грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

П. 2 наказу № 808 від 05.07.2023 року «Про встановлення надбавок та премій військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » передбачено, виплатити щомісячну премію військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 , відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи за червень 2023 року, у розмірі від посадових окладів, згідно додатку 1 до наказу.

Тобто, аналіз п.2 наказу № 808 від 05.07.2023 року «Про встановлення надбавок та премій військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 », вказує на те, що виконуючий обов"язки командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 , самостійно оцінивши свій особистий вклад в загальні результати служби, преміював себе в розмірі 390% від посадового окладу.

Разом з тим, як убачається з листа Адміністрації державної спеціальної служби транспорту від 02.07.2024 року № 518/3537, в період з 01.01.2023 року по 01.07.2024 року повідомлень про наявність конфлікту інтересів від начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту не надходило.

У відповідності до ч. 5 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона має право звернутися за роз`ясненням до Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.

Згідно з листом Національного агентства з питань запобігання корупції від 03.07.2024 року № 93-06/48641-24, ОСОБА_1 з приводу наявності у нього конфлікту інтересів у період з 01.03.2023 року по 03.07.2024 року до Національного агентства з питань запобігання корупції не звертався.

Таким чином, ОСОБА_1 під час виконання обов"язків командира в/ч НОМЕР_1 в період з 04.07.2023 року по 08.07.2024 року при виданні ним наказу № 808 від 05.07.2023 року «Про встановлення надбавок та премій військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 », зокрема собі особисто , не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого керівника у встановленому законом випадку та порядку по наявність у нього реального конфлікту інтересів.

За таких обставин дослідивши протокол № 183 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 13.08.2024 року та протокол № 184 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 13.08.2024 року та долучені докази, оцінивши їх у сукупності, суддя доходить висновку, що такі є належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно ст.33, 34, 35 КУпАП, при накладанні стягнення враховується характер правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Згідно з приписами ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому у даному випадку стягнення необхідно накласти в межах санкції ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме: у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста ) гривень.

Відповідно до п. 12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст. ст. 23,33,172-6 ч.1, 283-285, 287-294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , начальника штабу першого заступника командира командира в/ч НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених частиною першою статті 172-7 КУпАП та частиною другою статті 172-7 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень.

Судовий збір з ОСОБА_1 , начальника штабу першого заступника командира командира в/ч НОМЕР_1 , не стягується на підставі п. 12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня винесення.

Суддя: О.А. Придачук