ПОСТАНОВА

про відмову в задоволенні заяви про відвід судді

Справа № 495/99/24

Номер провадження 3-зв/495/10/2024

09 жовтня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомова О.Ю., розглянувши заяву захисника особи, відносно якої складено протокол про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкової Ю.Ф. від розгляду адміністративної справи № 495/99/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУПАП,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкової Ю.Ф. перебуває адміністративна справа № 495/99/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУПАП.

07 жовтня 2024 року захисник особи, відносно якої складено протокол адвокат Васильєв П.О. звернувся до суду з заявою, відповідно до якої просить суд відвести суддю Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкову Ю.Ф. від розгляду адміністративної справи № 495/99/24 та визначити інший склад суду для розгляду зазначеної справи.

Свою заяву обґрунтовує тим, що в особи, відносно якої складено протокол виникли нові сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкової Ю.Ф. при розгляді справи № 495/99/24, що обґрунтовується наступним.

Так, 27 вересня 2024 року захисником ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волковій Ю.Ф. від розгляду справи № 495/99/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 вересня 2024 року про відмову у задоволені заяви про відвід у справі № 495/99/24, постановленої під головуванням судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І.І., в задоволенні заяви особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкової Юлії Федорівни від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовлено.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 вересня 2024 року про відмову у задоволені заяви про відвід у справі № 495/99/24 підписана суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_2 02 жовтня 2024 року о 10 годні 26 хвилин 33 секунди, про що свідчить Протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, сформований 02 жовтня 2024 року в системі «Електронний Суд».

Водночас, враховуючи що вказана постанова суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І.І. була підписана лише 02 жовтня 2024 року о 10 годні 26 хвилин 33 секунди, суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф., до підписання вказаної постанови, 01 жовтня 2024 року призначає справу № 495/99/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП до судового розгляду по суті на 07 жовтня 2024 року на 10 годину 00 хвилин.

Вказане підтверджується тим, що судові повістки про виклик ОСОБА_1 та його захисника адвоката Васильєва Павла Олеговича створені 01 жовтня 2024 року та підписані 01 жовтня 2024 року об 11 годні 10 хвилин 21 секунда та 01 жовтня 2024 року об 11 годні 10 хвилин 47 секунди відповідно, що вбачається з роздрукованих з електронного кабінету мого захисника зазначеними судовими повістками та Протоколів створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, сформований 02 жовтня 2024 року в системі «Електронний Суд».

Таким чином, є незрозумілим, яким чином, до підписання іншим суддею постанови про відмову у задоволені заяви про відвід, судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волковій Ю.Ф. стало відомо про те, що суддею Братків І.І. прийнято та підписано постанову, якою у задоволенні заяви про відвід головуючого по справі буде відмовлено, якщо до її підписання суддею, який розглядав відвід, нею вже було призначено справу до судового розгляду по суті.

Зазначені обставини викликають обґрунтовані припущення про позапроцесульний вплив судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкової Ю.Ф. на суддю Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І.І. щодо розгляду заявленого 27 вересня 2024 року судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волковій Ю.Ф. від розгляду справи № 495/99/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, про що свідчить її завчасна обізнаність про судове рішення, яке не було ще підписано

Зазначає, що недовіра однієї сторони до суду, який упереджено та не об`єктивно розглядає справи є підставою для відводу судді з огляду на наступне.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

На підставі вищевикладеного він і звернувся з відповідною заявою до суду.

В судове засідання захисник та особа, відносно якої складено протокол не з`явились, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши заяву про відвід суд приходить до наступних висновків.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори" від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Слід зазначити, що КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи у розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до уставленої практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатись згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кіпріану проти Кіпру» між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій).

Разом з тим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а Рішенням Ради суддів № 34 від 08.06.2017 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Відповідно до ст. 75 КПК України, встановлені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Пунктом 4 частиною 1 статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово зазначав, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (рішення у справі "Білуха проти України", "Бочан проти України", "Газета "Україна-центр" проти України" та ін.)

Консультативна рада європейських суддів у п. 12 Висновку № 1 (2001) наголошує, що судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади може бути підірвано.

Сумніви в незалежності відсутні, коли у "об`єктивного спостерігача" не виникне підстав для занепокоєння з цього питання в обставинах справи, що розглядається (рішення ЄСПЛ у справі "Кларк проти Сполученого Королівства").

Навіть самі лише сумніви "розсудливого спостерігача" в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд ("Ферантелі та Сантанджело проти Італії", "Хаусчілдт проти Данії", "Веттстейн проти Швейцарії").

Кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу.

Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві (справи "Микаллеф проти Мальти", "Мезнарич проти Хорватії").

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкут проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Мироненко і Мартиненко проти України").

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 р. у справі "Білуга проти України", від 28.10.98 р. "Ветштайн проти Швейцарії") важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі "Білуха проти України" зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Мироненко і Мартиненко проти України").

Принцип неупередженості відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів передбачає: Неупередженість судді є необхідною умовою для належного виконання ним або нею своїх обов`язків. Вона виявляється не лише у змісті рішення, але й в процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Пункт 2.5 вищезазначених принципів вказує на те, що суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього або неї не є можливим винесення неупередженого рішення у справі, або в тому випадку, коли у розумного спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості.

Консультативна рада європейських суддів у п.12 Висновку № 1 (2001) наголошує, що судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади може бути підірвано.

Крім того сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості судді в розгляді даної справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

Як вбачається із заяви про відвід судді, підставою для відводу судді Волкової Ю.Ф. вказано, що остання внесла дату судового засідання раніше ніж суддя Братків І.І. підписала постанову про відмову в задоволенні заяви, що не свідчить про упередженість та можливу певну особисту заінтересованість судді в даній справі на користь органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, заява захисника особи, відносно якої складено протокол про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_3 є не обґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.221, 245, 294 КУпАП, ст.75 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви захисника особи, відносно якої складено протокол про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкової Ю.Ф. від розгляду адміністративної справи № 495/99/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУПАП- відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 09 жовтня 2024 року.

Суддя: