14.10.2024
Справа № 331/5354/24
Провадження № 3/331/2029/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Пивоварова Ю.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

22 серпня 2024 року о 09:23 в м. Запоріжжя, Олександрівський район, пр. Соборний, 102, гр. ОСОБА_1 на транспортному засобі «Gelly», д.н.з. НОМЕР_2 , проводив господарську діяльність, а саме: здійснював перевезення пасажира на комерційній основі на таксі, без державної реєстрації, як суб`єкт господарювання та без державної ліцензії на провадження такої господарської діяльності відповідно до п.24 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та без документів, зазначених в ст. 39 «Про автомобільний транспорт».

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув. Разом з тим, надав суду клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування вказаного клопотання вказав, що 22 серпня 2024 року він керував автомобілем «Gelly», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить його матері. Приблизно о 09-00 на пр. Соборному біля буд.102 його зупинили працівники поліції, однак причину зупинки не повідомили, права йому не роз`яснили, жодних протоколів він не підписував. Наголошує на тому, що вину у вчиненому правопорушенні він не визнає, водієм таксі він не працює і ніколи не працював, ніяких коштів за перевезення не отримував, тому вважає, що жодних доказів його протиправної діяльності не має. Крім того, якщо правопорушення і мало місце, то було вчинене одноразово, тому діяльність не можна назвати регулярною та постійною, що є обов`язковими ознаками господарської діяльності.

Дослідивши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Статтею 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч.1 ст.58 Господарського Кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

За визначенням наведеним у ч.1 ст.3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з ч.1 ст.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п.24 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про автомобільний транспорт» послуги пасажирського автомобільного транспорту поділяють на послуги з перевезення пасажирів автобусами, на таксі та легковими автомобілями на замовлення.

Згідно ст.39 ЗУ «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі:

для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.

Документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія легкового автомобіля - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, копія договору із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до п.86 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. № 176 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2007 р. № 1184), автомобільний перевізник, автомобільний самозайнятий перевізник, які здійснюють перевезення пасажирів та їх багажу на таксі, повинен дотримуватися вимог законодавства про автомобільний транспорт та захист прав споживачів. Для надання послуг таксі автомобільні перевізники, автомобільні самозайняті перевізники повинні мати зареєстровані відповідно до законодавства та обладнані відповідно до встановлених технічних вимог транспортні засоби, відповідну ліцензію.

У судовому засіданні досліджено надані до суду матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 341045 від 22.08.2024, рапорт інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Денисова О. від 22.08.2024, копією скріншоту з мобільного додатку «Opti»;фото; витягом з підсистеми «Адмінпрактика» щодо порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, відеозапис подій, які відбувались 22.08.2024, на якому зафіксовано момент зупинки таксі, яким здійснювались пасажирські перевезення. Пасажир, який перебував в таксі, повідомляє, що викликав таксі за номер телефону 579. Після чого, на мобільному телефон показав смс-повідомлення, на якому зазначено, що «о 09:15 буде Gelly, Maple, Seryi, НОМЕР_2 , tel , vartist 150 grn». Далі, поліцейські перевіряють документи водія. Далі, водій дзвонить старшому диспетчеру для уточнення інформації. Диспетчер зазначила, що ліцензія наявна, однак вона не на робочому місці та надіслати її ніяк не може. Далі працівники поліції продовжують розмову з водієм. О 10:10 патрульному поліцейському телефонує інший співробітник та повідомляє, що згідно перевірки бази даних ОСОБА_1 не має ліцензійного документу на право перевезення пасажирів. Далі, 10:12 патрульний поліцейський роз`яснює водію прав передбачених статтями 55,56,59,63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та складає протокол про адміністративне правопорушення.

У клопотання ОСОБА_1 зазначав про те, що вказаний транспортний засіб був зупинений у порушення вимог діючого законодавства, тому працівники поліції не мали права перевіряти водія. Однак, суддя не погоджується із цими доводами, оскільки відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи: у тому числі п.4) зупинення транспортного засобу. Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 Закону України «Про національну поліцію». Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.35 вказаного Закону, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Крім того, суддя зважає і на те, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №67/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан терміном на 30 днів, а також запроваджено заходи правового режиму воєнного стану. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан в Україні на 30 діб, період якого в подальшому був продовжений згідно зі змістом відповідних нормативних актів до 09 листопада 2024 року.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року №1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення правового режиму воєнного стану», уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у таких випадках:

- якщо особа має зовнішні ознаки, схожі на ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

- якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

- якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом;

- якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо;

- якщо особа перебуває в місці вчинення кримінального, адміністративного правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

- якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення;

- порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.

Викладене узгоджується із Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Отже, матеріали справи містять інформацію про законність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 щодо не роз`яснення йому прав передбачених статтями 55,56,59,63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, чим поліцейські порушили його конституційні права суддя зазначає, що відповідно до відеозапису, який міститься в матеріалах справи права особі були роз`яснені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, з досліджених судом доказів вбачається, що на транспортному засобі «Gelly», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 містяться написи та наліпки «OptiTaxi», які характерні для автомобілів, які надають послуги таксі, у салоні автомобіля перебував пасажир, який на відеозаписі пояснив патрульному поліцейському, що замовив таксі за номером телефону «579», після чого на йогом мобільний телефон надійшло повідомлення наступного змісту: «о 09:15 буде Gelly, Maple, Seryi, НОМЕР_2 , tel , vartist 150 grn».

Більш того, аналіз диспозиції ч.1 ст.164 КУпАП, не дає підстав вважати, що до адміністративної відповідальності може бути притягнена фізична особа лише у разі систематичного порушення порядку провадження господарської діяльності. Сам по собі факт вчинення особою адміністративного правопорушення щодо здійснення провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та без одержання необхідної ліцензії на провадження цієї діяльності становить склад правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.164 КУпАП.

Отже, беручи до уваги матеріали відеозапису, на якому зафіксовано момент руху автомобіля із установленим ліхтарем-шашкою «Таксі», наліпками та написами «OptiTaxi» на автомобілі, перебування у салоні пасажира, а також відсутність у водія ліцензії на здійснення пасажирських перевезень, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність у вигляді перевезення пасажирів, не маючи відповідної ліценції.

Так, оцінивши усі наявні у справі докази, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки провина останнього підтверджена належними, достатніми та допустимими доказами.

При обранні розміру стягнення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, відповідно до положень ст.33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , передбаченої ст. 34 КУпАП, не встановлено. Обставини, що обтяжують відповідальність, передбачені ст. 35 КУпАП, відсутні.

Враховуючи, сімейний, майновий стан останнього, характер вчиненого правопорушення та його наслідки, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суддя дійшла висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті, у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, що становить 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без застосування додаткового стягнення у вигляді конфіскації.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081100, рахунок: UA0008479, , банк: Казначейство Казначейство України (ЕАП), код класифікації: 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції» без конфіскації.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60, отримувач коштів: ГУК м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір, стягувач: Державна судова адміністрація України.

У разі несплати судового збору у добровільному порядку, передбаченому ст.307 КУпАП, судовий збір стягується примусово.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у добровільному порядку з правопорушника примусово стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена учасниками процесу протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: Ю.О. Пивоварова