Справа № 755/508/24
Провадження №: 3/755/346/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" січня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Дніпровського УП ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП

встановила:

01 січня 2024 року, близько 14 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру до матері ОСОБА_2 , а саме: ображав, вдарив по голові, чим завдав морального болю та страждань. Крім того, 01 січня 2024 року, близько 17 год 30 хв за цією ж адресою вчинив домашнє насильство психологічного характеру до чоловіка сестри ОСОБА_3 , а саме: ображав, погрожував, висловлювався нецензурною лайкою.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2024 року матеріали адміністративної справи № 755/508/24 (провадження № 3/755/346/24) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та матеріали адміністративної справи № 755/509/24 (№ 3/755/348/24) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП об`єднано в одне провадження. Об`єднаній справі присвоєно № 755/508/24 (провадження №3/755/346/24).

Згідно ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно ст. 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 28 Конституції декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Крім того, у протоколах про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справ про адміністративні правопорушення у Дніпровському районному суді м. Києві, а дати судових засідань відображались на веб-сайті Дніпровського районного суду м. Києва в рубриці список справ, призначених до розгляду.

У судовому засіданні заслухано потерпілу ОСОБА_2 , яка пояснила, що син постійно зловживає алкогольними напоями, забирає у неї пенсію, погрожує вбити, наносить тілесні ушкодження. 1 січня 2024 року знову був в стані алкогольного сп`яніння, кричав, ображав та вдарив її. Вона побоюється за своє життя та здоров`я, оскільки він фізично сильніший, а їй вже 72 роки.

Потерпілий ОСОБА_3 у суді повідомив, що його дружина померла, але він проживає в одній квартирі з її братом та матір`ю і виховує дитину. ОСОБА_1 постійно знаходиться в нетверезому стані, ображає всіх, нецензурно висловлюється, б`є матір. 1 січня вони двічі викликали поліцію, бо не можуть дати з ним ради.

Суддя, заслухавши потерпілих, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 є склади адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення від 01 січня 2024 року серій ВАВ № 587241 та № 587242, рапортами інспектора СПДН ВП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, копією ТЗП від 01.01.2024 серії АА №376002, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.11.2023, письмовими та усними поясненнями потерпілих.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суддя дійшла висновку про накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 33, 40-1, 173-2, 251, 283-285 КУпАП, суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративні стягнення:

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у вигляді адміністративного арешту на строк 8 (вісім) діб;

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у вигляді адміністративного арешту на строк 9 (дев`ять) діб;

Згідно ст. 36 КУпАП остаточно призначити стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 (десять ) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 к. на користь держави.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: В.Б. Левко