ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1985/24 Справа № 172/626/24 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Волошиної О.В. на постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2024 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участі:

секретаря судового засідання Савонік Ю.В.

адвокатів Волошиної О.В., Онацько В.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності і накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 18 квітня 2024 року о 13:50 год. водій ОСОБА_1 на блокпосту 1606 автодороги Т0401 сел. Васильківка с. Правда Синельниківського району Дніпропетровської області керував автомобілем «Форд Мондео» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду у встановленому порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Волошина О.В. просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу по суті вказує на те, що поліцейські пропонували пройти огляд на стан сп`яніння без виявлення ознак наркотичного сп`яніння, а підставою для огляду було те, що поліцейським була знайдена інформація, де провадження було закрите за відсутністю складу правопорушення.

Крім того зазначає, що у графі додатки до протоколу та описі матеріалів справи відсутні будь-які відомості про наявність відеодоказів, а тому припускати, що на відео зображені саме розглядувані події, є неприпустимим.

Також вказує, що протокол та акт огляду суперечать один іншому, оскільки відповідно протоколу водій керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду, а згідно акту огляду, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився з допомогою приладу Драгер.

Адвокат також звертає увагу на відсутність направлення для проведення огляду ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, а також на те, що останній не був відсторонений від керування транспортним засобом.

Окрім цього, адвокат вказує на не ознайомлення ОСОБА_1 з його правами, обов`язками та суттю обвинувачення.

В судовому засіданні 08 серпня 2024 року, адвокат Волошина О.В. в режимі відеоконференції, а також ОСОБА_1 , безпосередньо в судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги, просили їх задовольнити.

В подальші судові засідання, призначені на 13 серпня 2024 року, 18 вересня 2024 року та 02 жовтня 2024 року ОСОБА_1 про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`являвся, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

В судовому засіданні 18 вересня 2024 року, інший представник ОСОБА_1 , - адвокат Онацько В.В. з посиланням на положення ст. 335 КПК України, заявив клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не може прибути в судове засідання, оскільки перебуває на військовій службі.

Вислухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги та клопотання про зупинення провадження у справі, виходжу з наступного.

Відповідно до положень ст. 355 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Разом з тим, у КУпАП відсутня норма, яка б передбачала підстави для зупинення судового провадження у справах за обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Суд вважає, що в даному випадку може бути застосована аналогія найбільш близької галузі права кримінального процесуального права, що наведена у ст. 335 КПК України. Дана норма містить порядок зупинення розгляду кримінального провадження у разі мобілізації обвинуваченого.

Дана процедура застосовується у зв`язку з тим, що правовий статус обвинуваченого передбачає більш ширше коло обмежень, що покладаються на особу, в тому числі обмеження щодо подання документів, перебування в певній місцевості, тощо. Дані обов`язки унеможливлюють перебування обвинуваченого одночасно на військовій службі та виконання, покладених на нього обов`язків.

Однак, враховуючи положення КУпАП, а саме ч. 1 ст. 271, ст. 270 права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в суді має право представляти захисник або представник такої особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Відповідно до наданих суду матеріалів справи ОСОБА_1 має представника ОСОБА_2 , який вправі представляти його інтереси та безпосередньо приймати участь у судовому засіданні.

При цьому, з моменту звернення з клопотанням 18 вересня 2024 року та до моменту останнього судового засідання 02 жовтня 2024 року, адвокатом не було надано жодної інформації щодо перебування ОСОБА_1 на військовій службі або про те, що він був призваний до ЗСУ на військову службу по мобілізації.

Таким чином, апеляційний суд не може лише з цих підстав зупинити апеляційне провадження, оскільки апеляційну скаргу подано представником, який і бере безпосередню участь в даному судовому засіданні, доказів того, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності зазнає вищевказаних обмежень, а саме позбавлена можливості подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи чи брати учать в режимі відео конференції, не надано, а тому застосування даного правового інституту за аналогією права не допускається.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не передбачена.

За таких підстав, враховуючи, що положеннями КУпАП не передбачено процедуру зупинення провадження за наведених представником обставин, вважаю необхідним відмовити у задоволенні даного клопотання та розглянути справу по суті заявлених апеляційних вимог.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 591573 від 18 квітня 2024 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; актом огляду на стан спяніння від 18 квітня 2024 року, відповідно до якого, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; рапортом інспектора СРПП ВП № 1 СРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 18 квітня 2024 року, відповідно до якого, під час зупинки транспортного засобу у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, та який відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, де зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан накркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмові від огляду на стан наркртичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Що стосується доводів адвоката щодо безпідставної зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , то слід зазначити, що відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту поліцейського, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на блокпосту 1606 автодороги Т0401.

При цьому, згідно з п. 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1456 уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі, в тому числі, проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Вищезазначене спростовує посилання адвоката про те, що для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у працівників поліції не було правових підстав.

Також не є прийнятними зауваження адвоката стосовно того, що у графі додатки до протоколу та описі матеріалів справи відсутні будь-які відомості про наявність відеодоказів, а тому є сумніви, що на відео зображені саме розглядувані події, оскільки безпосередньо ОСОБА_1 , особисто, в судовому засіданні апеляційного суду давав свої пояснення під час дослідження вказаного відеозапису та не виказував з ним незгоди, а також не заявляв про будь-які ознаки його фальсифікації.

За наведеного, підстав ставити під сумнів відомості, які відображені на відеозаписі, не вбачається.

Крім цього, адвокат в апеляції зазначає, що протокол та акт огляду суперечать один іншому, оскільки відповідно протоколу водій керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду, а згідно акту огляду, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився з допомогою приладу Драгер, однак, такі ствердження адвоката не відповідають дійсності, з огляду на таке.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться в провину відмова від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В той же час, бланк акту огляду на стан сп`яніння є затвердженою формою відповідно до Додатку 2 Інструкції. Тобто, цей бланк заповнюється безпосередньо на місці складання протоколу та в ньому зазначається інформація, яку необхідно зазначити в певному випадку, в залежності від складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

В даному випадку, співробітник поліції підкреслив необхідні дані з цього документу, зокрема, зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, а також зазначено про відмову від проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Наявність інших шаблонів на бланку Акту огляду, в даному конкретному випадку не стосується обставин, інкримінованих ОСОБА_1

Твердження в апеляції про відсутність в матеріалах справи довідки про відсторонення особи від керування транспортним засобом, та направлення водія у заклад здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки жодним чином не спростовують встановлені обставини правопорушення, доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що у ОСОБА_1 вилучено його посвідчення водія відповідної серії та номеру.

Також є безпідставними зауваження адвоката в тій частині, що ОСОБА_1 не був ознайомлений з його правами, оскільки сам ОСОБА_1 особисто поставив відповідний підпис в графі протоколу про ознайомлення з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Волошиної О.В., - залишити без задоволення.

Постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2024 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко