Провадження № 3/761/6384/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року м. Київ

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Глянь О.С., розглянувши матеріал, якій надійшов з Шевченківського УП ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2024 о 23 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , а саме ображала словесно та погрожувала фізичною розправою, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явилася, від її захисника - адвоката Яковенка А.В. надійшло клопотання, в якому він просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та здійснювати розгляд справи без їх участі.

В обгрунтування клопотання про закриття провадження вказано, що Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тривалий час існує спір щодо визначення місця проживання дітей, зокрема і щодо участі ОСОБА_1 у здійсненні свого права щодо виховання та спілкування з дітьми. ОСОБА_2 чинить перешкоди ОСОБА_1 . Тому, між ними як між колишнім подружжям існує саме конфлікт, під час якого колишнє подружжя можливо дозволило собі висловлювати образи, маючи реальну можливість впливати на перебіг конфлікту. Захисник вказує, що ОСОБА_1 не вчиняла дій, і фактично в межах своїх як фізичних так і психологічних можливостей, не могла вчиняти дій відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 , які могли б бути спрямовані на обмеження його волевиявлення, викликати в нього побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинити емоційну невпевненість, та завдати йому психологічної шкоди. Також, у ОСОБА_1 не було умислу на вчинення інкримінованого їй правопорушення, як обов`язкової складової частини адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності.

Від представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката Вотінцева Є.Г. до суду надійшли додаткові письмові пояснення, в яких вказано, що відносно ОСОБА_1 20.11.2023 було вперше винесно терміновий заборонний припис серії АА № 368818, інформація про неї як кривдника була внесена до інформаційно-комунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України підсистеми «Кривдник».

Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251,252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 581124, рапорт про прийняття заяви про вчинення правопорушення, пояснення потерпілої особи.

За ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Пунктом 3 частиною 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року (далі - Закон) визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Посилання захисника в клопотанні про закриття провадження на те, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на вчинення інкримінованого їй адміністративного правопорушення, спростовуються самими матеріалами справи, оскільки містять протилежні докази, не спростовані ОСОБА_1 , що дає підстави суду вважати такі посилання, як спроби уникнути відповідальності за вчинене нею адміністративного правопорушення.

Як вбачається з письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 від 16.07.2024 він викликав працівників поліції у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 разом з іншими особами прибула за адресою його місця проживання, перелізла через паркан, почала стукати у вікна його будинку, при цьому, розбивши одне та почала викрикувати в його бік словесні образи та погрози нецензурною лайкою.

Суд також бере до уваги, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 581124 ОСОБА_1 своїм правом надати письмові пояснення не скористалася, будь-яких зауважень до протоколу не висловила, від отримання його копії та підпису відмовилася.

Будь-яких доказів, які б ставили під сумнів наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суду не наведено.

Отже, з наявних у матеріалах справи доказів, вбачається, що ОСОБА_1 15.07.2024 о 23 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , а саме ображала словесно та погрожувала фізичною розправою, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, враховуючи обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки її вина підтверджується зібраними по справі матеріалами.

Враховуючи вимоги ст. 33 КУпАП, суд вважає, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн 00 коп.

Призначення саме такого адміністративного стягнення на переконання суду є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

У порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягненню підлягає на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 221, 283-285, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О.С. Глянь