Справа № 302/1294/24 Провадження № 3/302/573/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року селище Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Повідайчик О.І.

за участі:

секретаря судового засідання Сита Л.М.,

прокурора Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури Самолюк М.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Рішка С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, із здійсненням повної фіксації технічними засобами, справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючої

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 , яка обіймала в період з 06 лютого по 20 червня 2024 року посаду поліцейського взводу № 2 роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Закарпатській області по 20.06.2024, маючи спеціальне звання рядовий поліції, спеціальний жетон з індивідуальним номером 0206323, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як суб`єкт декларування, який припинив 20 червня 2024 року діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та який є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією згідно з положеннями підпункту з) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 45 цього Закону подати декларацію протягом 30 діб з дня звільнення тобто до 00:00 год. 21 липня 2024 року, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 01.08.2024, за місцем проживання, опублікувала на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію (при звільненні) як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Начальник Міжгірського відділу Хустської районної прокуратури ОСОБА_2 подав суду висновок, у порядку ст. 250 КУпАП, відповідно до якого стверджує, що ОСОБА_1 обіймала посаду поліцейського взводу № 2 роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Закарпатській області по 20.06.2024, була особою на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до підпункту з) пункту 1 частини 1 статті 3 цього Закону та відповідно до вимог ч. 2 ст. 45 цього Закону мала обов`язок подати протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності, декларацію (при звільненні) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Відповідна декларація була подана ОСОБА_1 01 серпня 2024 року, тобто з порушенням строку, встановленого ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Просить визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Рішко С.І. пояснив, що дійсно 21 червня 2024 року ОСОБА_1 було ознайомлено з наказом про звільнення зі служби в поліції, проте під час цього їй повідомили, що ще проводиться якась перевірка, про результати якої буде повідомлено додатково. ОСОБА_1 ще якийсь час перебувала на курсах, а тому про остаточне звільнення їй було невідомо. Звернув увагу на тому, що 29.07.2024 до наказу від 19.06.2024 було внесено зміни, з якими ОСОБА_1 не була ознайомлена. За твердженням захисника видача зазначеного наказу свідчить про завершення службової перевірки, яка могла проводитись тільки щодо діючого службовця, відтак саме зазначену дату слід уважати моментом припинення діяльності ОСОБА_1 , як поліцейської, а тому саме з цього часу слід обчислювати 30-ти денний строк для подання декларації. Зауважував на тому, що повний розрахунок із ОСОБА_1 проводився двома платежами 27 червня 2024 і 26 липня 2024 року, яке за твердженням захисника, з врахуванням положень ст. 116 Кодексу законів про працю України, й можна вважати датою звільнення позаяк саме цього дня проведено повний розрахунок із працівником. Пояснив, що до отримання повного розрахунку від ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_1 не мала достовірних відомостей про всі доходи й, відтак, не могла заповнити та подати декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Вказував на те, що ОСОБА_1 хворіла з 17.07.2024 по 24.07.2024 та з 24.07.2024 по 01.08.2024 проходила лікування у травматолога, а відтак не могла подати своєчасно зазначену декларацію. Стверджував, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, а тому просив провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адмінправопорушення.

ОСОБА_1 з`явилась на розгляд справи про адміністративне правопорушення та, будучи ознайомленою з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та попередженою про право, у відповідності з приписами ст. 63 Конституції України, не свідчити проти себе, пояснила, що дійсно в лютому 2024 року вона була прийнята на службу в поліцію поліцейським та звільнена зі служби 20 червня 2024 року. Повідомила, що перебувала на курсах в місті Львові з яких повернулась на початку вересня 2024 року. Підтвердила, що була ознайомлена з наказом про звільнення 21 червня 2024 року й в той же день ознайомлена з обов`язком подати декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування впродовж 30 днів з дня звільнення за період не охоплений раніше поданими деклараціями. Під час розгляду справи ОСОБА_1 надала дозвіл на оголошення відомостей щодо стану її здоров`я. Повідомила, що з 17.07.2024 по 24.07.2024 перебувала на амбулаторному лікуванні через забій колінного суглобу, а з 24.07.2024 по 01.08.2024 на лікуванні у травматолога, й тому не могла подати декларацію. Пояснила, що до отримання повного розрахунку від ГУНП в Закарпатській області не мала повних відомостей про доходи, а тому не могла заповнити декларацію. Свою вину в учиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнала.

З`ясовуючи обставини, які підлягають встановленню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП суддя враховує таке.

Частиною першою статті 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки до цієї статті суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень, згідно з преамбулою до Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі Закон № 1700-VII) регламентовані цим Законом.

В статті 1 Закону № 1700-VII наведено визначення таких основних термінів в галузі запобігання й протидії корупції. Правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Із витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 06.02.2024 № 25 о/с «По особовому складу» слідує, що ОСОБА_1 з 06 лютого 2024 року була прийнята на службу в поліцію поліцейським взводу № 2 роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, їй було присвоєно спеціальне звання рядовий поліції та за нею було закріплено спеціальний жетон з індивідуальним номером. 09 лютого 2024 року ОСОБА_1 склала Присягу на вірність Українському народові (а.с. 29).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію»).

Підпунктом з) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1700-VII врегульовано, що поліцейські є суб`єктами, на яких поширюються вимоги цього Закону.

Відтак наказом ГУНП в Закарпатській області від 06.02.2024 № 25 о/с, з врахуванням положень ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» та п. з) п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII підтверджується, що з 06 лютого 2024 року ОСОБА_1 була поліцейською та суб`єктом, на яку поширювались вимоги Закону № 1700-VII.

Із витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 19.06.2024 № 131 о/с «По особовому складу» слідує, що ОСОБА_1 була звільнена з поліції з 20 червня 2024 року. Вказаний наказ був доведений до ОСОБА_1 21 червня 2024 року. Зазначений факт доводиться відповідним написом на наказі про ознайомлення зроблений власноручно та підписаний ОСОБА_1 21 червня 2024 року, що підтверджено нею також під час розгляду цієї справи в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 до звільнення зі служби була поліцейською, у зв`язку з звільненням із поліції у неї виник обов`язок впродовж 30 днів, тобто до 00:00 год 21 липня 2024 року подати зазначену декларацію.

ОСОБА_1 та її захисник Рішко С.І. стверджували, що 20 червня 2024 року не можна уважати датою звільнення, а ОСОБА_1 не порушила строків подання декларації, позаяк:

1). ОСОБА_1 була ознайомлена з наказом про звільнення тільки 21 червня 2024 року;

2). Під час ознайомлення з наказом ОСОБА_1 повідомили в ГУНП в Закарпатській області про те, що стосовно неї проводиться ще перевірка, яка за твердженням адвоката ОСОБА_3 могла проводитись тільки щодо діючого службовця;

3). 29 липня 2024 року було видано наказ ГУНП в Закарпатській області № 157 о/с «По особовому складу», яким частково змінено пункт наказу ГУНП в Закарпатській області від 19.06.2024 № 131 о/с, а саме підставу звільнення з п. 7 ч. 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» змінено на п. 5 зазначеної частини й статті. За твердженням захисника ОСОБА_3 саме зазначена дата наказу (з яким ОСОБА_1 й не була ознайомлена) може уважатись належною датою звільнення;

4). Повний розрахунок із ОСОБА_1 було проведено частково 27.06 2024 та остаточно 26.07.2024, а тому до цього часу вона уважалась такою, що перебуває на службу (відповідно до ст. 116 КЗпП України).

Аналізуючи зазначені доводи суддя звертає увагу на такому.

ОСОБА_1 була ознайомлена з наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 19.06.2024 № 131 о/с «По особовому складу» 21 червня, що підтверджується написом на ньому з підписом останньої та підтверджено нею в засіданні під час розгляду справи. Відтак 21 червня 2024 року ОСОБА_1 була безумовно обізнана з тим, що з 20 червня 2024 року її звільнено зі служби в поліції.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 підтвердила, що, зокрема, в день ознайомлення з наказом вона здала поліцейський жетон, на роботу більше не виходила й службові обов`язки не виконувала.

Статтею 77 Закону України «Про Національну поліцію» урегульовано питання звільнення зі служби в поліції. Частиною першою зазначеної норми визначено перелік підстав для звільнення зі служби, серед яких, зокрема: 5) через службову невідповідність та 7) за власним бажанням. Відповідно до частин другої й третьої зазначеної статті днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

З врахуванням чіткості правової регламентації звільнення зі служби в поліції, та враховуючи пояснення ОСОБА_1 , надані під час розгляду справи про те, що остання не виходила на службу після ознайомлення з наказом про звільнення тобто й фактично припинила службу, у взаємозв`язку з письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21 серпня 2024 року (а.с. 39)суддя доходить висновку, що ОСОБА_1 не мала правових чи фактичних підстав добросовісно уважати й не уважала, що продовжує перебувати на службі.

Твердження захисника ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 під час ознайомлення з наказом про звільнення було повідомлено про проведення перевірки щодо неї не доводяться жодним доказом. Окрім того проведення певних перевірок, не скасовує наказу про звільнення та не поновлює трудових (службових) правовідносин.

Внесення 29 липня 2024 року змін до наказу звільнення в частині зміни формулювання підстави звільнення має вплив виключно на вказану його частину й не поновлює трудових (службових) правовідносин.

Щодо твердження захисника ОСОБА_3 про те, що дату повного розрахунку з ОСОБА_1 26.07.2024 слід уважати датою припинення служби в поліції суддя зауважує, що таке твердження не узгоджується з приписами діючого законодавства. Порушення строків розрахунку при звільненні може тягнути за собою, за наявності правових підстав, наслідки, регламентовані ст. 117 КЗпП України, до яких не належить поновлення на службі або ж поновлення трудових (службових) правовідносин.

Письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21 серпня 2024 року (а.с. 39) остання підтвердила, що працювала в поліції до 20 червня 2024 року й після звільнення була ознайомлена про обов`язок подати декларацію протягом 30 діб, проте не виконала цей обов`язок своєчасно, тому що перебувала на лікуванні з 17.07.2024 по 25.07.2024.

Окремо суддя звертає увагу на тому, що 21 червня 2024 року ОСОБА_1 була повідомлена під розписку про обов`язок подати, відповідно до п. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Під час розгляду справи ОСОБА_1 підтвердила, що особисто підписала зазначене ознайомлення (а.с. 28).

Відтак суддя констатує, що ОСОБА_1 , у зв`язку зі звільненням її з 20 червня 2024 року зі служби в поліції мала обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями впродовж 30 днів, тобто до 00:00 год 21 липня 2024 року та їй було відомо про зазначений обов`язок.

Суддею надано оцінку доводам ОСОБА_1 та її захисника Рішка С.І. щодо неможливості подання декларації у зв`язку зі станом здоров`я в період з 17 липня по 01 серпня 2024 року.

Під час розгляду справи було встановлено з пояснень ОСОБА_1 , що з 21 червня 2024 року до 17 липня 2024 року вона не хворіла та не мала, у зв`язку з цим, перешкод для подання декларації.

Суддя надав оцінку довідці, виданій Комунальним некомерційним підприємством «Лікувально-профілактична установа Міжгірська районна лікарня Міжгірської селищної ради Закарпатської області» від 05 серпня 2024 року № 415. Із зазначеної довідки, яка оголошена зі згоди ОСОБА_1 , слідує, що ОСОБА_1 17.07.2024 звернулась в травматологічне відділення цього закладу охорони здоров`я з діагнозом «забій лівого колінного суглобу» та лікувалась амбулаторно до 24 липня 2024 року. Під час розгляду справи ОСОБА_1 не змогла надати пояснення, яким чином забій колінного суглоба й амбулаторне лікування перешкодили їй подати декларацію. Відтак суддя доходить висновку, що амбулаторне лікування з діагнозом «забій колінного суглобу» в період з 17 по 24 липня 2024 року не було обставиною, яка об`єктивно унеможливила подання ОСОБА_1 декларації.

З довідки, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Лікувально-профілактична установа Міжгірська районна лікарня Міжгірської селищної ради Закарпатської області» від 17 вересня 2024 року № 503, яка оголошена зі згоди ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 з 24 липня по 01 серпня 2924 року знаходилась на лікуванні у травматолога КНП «ЛПУ Міжгірська РЛ» з діагнозом «правобічна ахілодинія». Під час розгляду справи ОСОБА_1 не змогла надати пояснення, в чому виражалось вказане захворювання та яким чином воно перешкодило їй подати декларацію. Відтак суддя доходить висновку, що перебування на лікуванні у травматолога КНП «ЛПУ Міжгірська РЛ» з діагнозом «правобічна ахілодинія» в період з 24 липня по 01 серпня 2024 року не було обставиною, яка об`єктивно унеможливила подання ОСОБА_1 декларації.

Суддею надано оцінку доводам ОСОБА_1 та її захисника Рішка С.І. щодо неможливості подання декларації до отримання повного розрахунку. Суддя звертає увагу, що декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, належало подати за період, не охоплений раніше поданими деклараціями тобто до дати звільнення. Відтак отримання доходів у подальшому, після дня звільнення, не могло мати впливу на подання зазначеної декларації. Окрім того ОСОБА_1 мала можливість отримати відомості про доходи за вказаний період шляхом звернення до бухгалтерії роботодавців за місцем отримання доходів, що надало б їй можливість отримати необхідні відомості. ОСОБА_1 пояснила, що не зверталась за отриманням таких довідок.

Дослідивши доводи ОСОБА_1 та її захисника адвоката Рішка С.І. й перевіривши їх доданими доказами, суддя дійшов висновку, що ними не спростовується факт вчинення ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення та вина останньої у його вчиненні.

Наявні в матеріалах справи докази є належними і допустимими, логічно пов`язаними й взаємодоповнюючими один з одного, за відсутності суперечностей між ними, а відтак є достатніми в сукупності для визнання суддею доведеним факту того, що ОСОБА_1 , яка обіймала в період з 06 лютого по 20 червня 2024 року посаду поліцейського взводу № 2 роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Закарпатській області по 20.06.2024, маючи спеціальне звання рядовий поліції, спеціальний жетон з індивідуальним номером 0206323, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як суб`єкт декларування, який припинив 20 червня 2024 року діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та який є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією згідно з положеннями підпункту з) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 45 цього Закону подати декларацію протягом 30 діб з дня звільнення тобто до 00:00 год. 21 липня 2024 року, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 01.08.2024, за місцем проживання, опублікувала на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію (при звільненні) як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Обставин, які пом`якшують відповідальність не встановлено.

Обставин, які обтяжують відповідальність не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винної, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суддя дійшов висновку, що стягнення ОСОБА_1 слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети, зокрема її виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення. Суддя вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 172-6 КУпАП та застосувати щодо неї адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної норми у виді штрафу.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп.

З наведених міркувань та керуючись ч. 1 ст. 172-6, ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною в учиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до неї стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 к.).

В разі несплати штрафу добровільно в строк протягом 15 днів з дня вручення їй копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 1 700,00 гривень (одну тисячу сімсот гривень).

Банківські реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Закарпатській області/Міжгірська ТГ/21081100, Код , Рахунок UA0007423, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Банківські реквізити для сплати судового збору: Отримувач ГУК у м. Київ/22030106, Код , Рахунок UA0026001, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанову може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 11 жовтня 2024 року.

Суддя О.І. Повідайчик