Тарутинський районний суд Одеської області
_______________________________________________________
Справа № 514/1363/24
Провадження по справі № 3/514/991/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді - Тончевої Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Чернєвої О.А.,

прокурора Брагар Д.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Стогній О.В.

розглянувши матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли від Одеського управління Департаменту внутрішньої небезпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісне Тарутинського району Одеської області, зареєстрованої та проживаючої в будинку АДРЕСА_1 , громадянина України, ----- середня освіта, працюючого інспектором прикордонної служби 1-гої категорії-технік (прикордонного контролю) групи інспекторів прикордонного контролю ВІПС " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_3 , одруженого, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, не судимого, не притягувався до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 172-7 КУпАП та частиною 2 статті 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З Департаменту внутрішньої безпеки Одеське управління Національної поліції України на розгляд до Тарутинського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який, згідно з протоколами про адміністративні правопорушення, пов`язаних з корупцією №118/2024 від 07 серпня 2024 року, №119/2024 від 07 серпня 2024 року, складеними старшим оперуповноваженим в ОВС Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України полковником поліції Мазур В.В. щодо порушення вимог ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» щодо врегулювання конфлікту інтересів та своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Пунктом 6 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року №814 визначено, що у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.

Враховуючи вище наведене, а також те, що адміністративні протоколи складені стосовно одної і той же особи ОСОБА_1 та розглядаються в одному суді, вказані матеріали адміністративних справ підлягають об`єднанню в одне провадження, якому слід присвоїти номер 514/1363/24.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, будучи суб`єктом на якого поширюється дія підпункту "г" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про запобігання корупції від 14 жовтня 2014 року № 1700-VIІ (далі Закон № 1700-VІІ) поширюється дія Закону Про запобігання корупції та відповідно до Примітки до ст. 172-7 КУпАП, суб`єктом правопорушень, зазначених у цій статті, в порушення ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч.1 ст. 172-7 КУпАП та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, а саме:

15 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , знаходячись на робочому місці в ППр "Лісне", достовірно знаючи, що здіснив перевірку документів своєї дружини ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3 , надав їм дозвіл на перетин кордону, та о 17:38 год. вніс про це відомості до системи "Гарт-1", не повідомив у встановленому Законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, тобто порушив п.2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" та скоїв адміністративне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та

15 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , знаходячись на робочому місці в ППр "Лісне", здіснив перевірку документів у своєї дружини ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3 , , тим самим вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме, надав їм дозвіл на перетин кордону, та о 17:38 год. вніс про це відомості до системи "Гарт-1", не повідомив у встановленому Законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, тобто порушив п.3 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" та скоїв адміністративне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Стогній О.В. просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням з наступних підстав. Так, ОСОБА_1 виконував наказ на охорону державного кордону, в зазначений період один здійснював оформлення громадян на в`їзд в Україну та виїзд з України, тому був дуже завантажений. Крім того, ОСОБА_1 єдиний мав доступ до системи "Гарт-1", тому він не міг передати комусь іншому свої повноваження. Зазначив, що така міра покарання буде достатньою для його підзахисного та буде йому уроком.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення визнав та підтримав доводи свого захисника адвоката Стогній О.В.. Крім того зазначив, що він в усній формі доповів старшому зміни про те, що його дружина та донька будуть перетинати кордон.

Прокурор Брагар Д.В. підтримав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки його провина в судовому засіданні повністю доведена та підтверджується наявними письмовими доказами, та просив накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За частиною 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 статті 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Частиною 2 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Суб`єктивна сторона правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, характеризується тим, що воно вчиняється умисно; особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що він не повідомляє про наявність у нього реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та полягає у бездіяльності особи, яка знала про наявність у нього реального конфлікту інтересів, що можуть вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, тому повинен був повідомити у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Згідно з пунктом 1 Примітки до ст. 172-7 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України Про запобігання корупції.

Відповідно до підпункту "г" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про запобігання корупції, посада інспектора прикордонної служби 1 категорії групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України головний сержант ОСОБА_1 віднесений до суб`єктів на яких поширюється дія цього Закону, який він зобов`язаний виконувати, в тому числі вимоги зазначені у ст. 28 Закону, та є суб`єктом відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання корупції близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України зобов`язані вживати заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Статтями 2,3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що кожен громадянин України, вступаючи на військову службу до Збройних Сил України, бере офіційне зобов`язання неухильно додержуватися Конституції України, цього закону, Законів України «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інших законів України, а також прийнятих відповідно до них указів Президента України та інших нормативно-правових актів щодо забезпечення військової служби, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та сумлінно виконувати обов`язки військової служби.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №420-ос від 30.08.2021 старшині ОСОБА_1 інспектору прикордонного контролю 3 категорії - дозиметристу групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » 1 категорію (тип Б) присвоєно військове звання "головний сержант".

Відповідно наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №561-ос від 17.11.2021 головного сержанта ОСОБА_1 було призначенео інспектором прикордонної служби 1 категорії групи групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Відповідно до копії актового запису про шлюб №37 від 24.08.2008 р. громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є дружиною ОСОБА_1 .

Відповідно до копій з актового запису про народження №18 від 22.09.2011 р. та №172 від 14.05.2013 р. встановлено та підтверджено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є доньками ОСОБА_1 .

Згідно з приміткою 2 до ст. 172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та його службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання корупції приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій він виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття ним рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

За змістом ст.172-7 КУпАП особистий інтерес це користь, вигода, яка стосується (або цікавить) особу, і які вона бажає отримати для себе особисто або для близьких.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до рекомендацій ВССУ, викладених у листі №223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; наявності факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення; наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Згідно ст. 28 Закону України Про запобігання корупції передбачені заходи запобігання та врегулювання конфлікту інтересів. Так суб`єкти відповідальності за корупційні правопорушення зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до витягів з книги прикордонної служби головний сержант ОСОБА_1 виконував накази на охорону державного кордону у прикордонному наряді в ППр "Лісне" 14/15 жовтня 2022 року та перебуваючи у зазначеному прикордонному наряді на ОСОБА_1 були покладені службові обов`язки , передбачені пунктом 20 глави 5 розділу ІІ " Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПС України" затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 19.10.2015року № 1261, а саме : перевіряти документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон (в`їжджають/виїжджають та перебувають на визначеній території), з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, при цьому з`ясовувати наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону (в`їзду/виїзду та перебування на визначеній території); здійснювати реєстрацію іноземців, осіб без громадянства та їх паспортних документів у випадках, передбачених чинним законодавством; виявляти недійсні документи, а також документи, що не належать їх пред`явникам, затримувати осіб, які пред`явили такі документи, і негайно доповідати про них по команді; здійснювати перевірку наявності чинних на території України договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на транспортні засоби, які перетинають державний кордон, виявляти підроблені, недійсні страхові поліси; виявляти осіб, яким заборонено в`їзд в Україну або стосовно яких є доручення уповноважених органів державної влади; здійснювати ідентифікацію автомобільних транспортних засобів з метою виявлення серед них викрадених.

Таким чином, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України., будучи суб`єктом на якого поширюється дія п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону та суб`єктом відповідно до Примітки до ст. 172-7 КУпАП, у порушення ст. 28 Закону, не повідомив безпосереднього керівника про наявність у нього реального конфлікту інтересів, у зв`язку із проведення процедури перевірки документів у громадянок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є його дружиною та донькою, тобто близькими особами, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність конфлікту інтересів, та в подальшому прийняв рішення в умовах конфлікту інтересів під час здійснення перевірки документів у осіб з метою встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП - вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, під час виконання службових повноважень в ППр "Лісне" у головного сержанта ОСОБА_1 , виник реальний конфлікт інтересів - суперечність між його службовими повноваженнями та приватним інтересом у вигляді особистої зацікавленності сприяти в перетині державного кордону України своїми близькими особами, а саме дружиною та доньками, що вплинуло на об`єктивність та неупередженність прийняття рішення.

За таких умов, а саме наявність реального конфлікту інтересів, ОСОБА_1 був зобов`язаний повідомити не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про таку наявність свого безпосереднього керівника та не вчиняти дій та не приймати рішень до прийняття безпосереднім керівником або керівником органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, та повідомлення про прийняте рішення.

Таким чином, ОСОБА_1 приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів за вищенаведених обставин, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколах про адміністративні правопорушення пов`язаних з корупцією №118/2024 та №119/2024 від 07.08.2024 року; поясненнями ОСОБА_1 ; витягом щодо оформлення громадян; витягом з книги нарядів; поясненнями; копією актового запису про шлюб; копіями актового запису про народження дитини.

При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено. Як і не встановлено неможливості врегулювати конфлікт інтересів та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, з дотримання вимог ст.28 Закону України Про запобігання корупції.

ОСОБА_1 не надано суду доказів щодо спростування обставин, які зазначені в матеріалах справи та не надав відповідні клопотання про витребування таких доказів.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7 КУпАП, - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Відповідно до положення ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставин, що пом`якшують відповідальність визнання вини та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 , в межах санкції ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин та відношення до скоєного, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції частини 2 статті 172-7 КУпАП, а саме у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Крім того, суд дійшов до висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Також, згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовийзбір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, у зв`язку з чим ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, підлягає звільненню від сплати судового збору під час розгляду справи з постановленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.33, 36, 172-7, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 172-7 КУпАП та частиною 2 статті 172-7 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісне Тарутинського району Одеської області, зареєстрованої та проживаючої в будинку АДРЕСА_1 , громадянина України адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 ( трьох тисяч чотириста) гривень в дохід держави.

Стягнення проводити на користь держави на розрахунковий рахунок № UA0015726, код за ЄДРПОУ отримувача - 37607526, отримувач - ГУК в Од.обл./смт Бородіно/21081100, код платежу - 21081100, банк - Казначейство України (ЕАП), вид платежу: адміністративні штрафи та інші санкції.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісне Тарутинського району Одеської області, зареєстрованої та проживаючої в будинку АДРЕСА_1 , громадянина України від сплати судового збору .

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України (ч.3 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня набрання нею законної сили.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим (ч. 1 ст. 287 КУпАП).

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу (ст. 289 КУпАП).

Суддя Н.М. Тончева