Номер провадження 3/523/5397/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кремер І.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , працюючої логістом ТОВ «Світ оіл»

за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 154 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Із Протоколу Серії АА № 080088 від 19.07.2024 року вбачається, що 19.07.2024 року, близько 23 год. 54 хв., гр. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Сахарова, вигулювала собаку, поза місцем її постійного утримання, без намордника, породи німецька вівчарка, внаслідок чого собака кинулась на гр. ОСОБА_2 , в результаті чого пошкодила шорти та вкусила за ногу, чим порушила вимоги аб. 5 ч. 5 ст. 9 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження» та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КпАП України.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду письмові пояснення з яких вбачається, що у протоколі Серії АА № 080088 від 19.07.2024 року зазначено, що до нього додаються відеозаписи з відео реєстраторів ПВР 471465, ПВР 471950, однак в матеріалах справи такі відеозаписи відсутні. Відповідно до ст. 154 КУпАП, відповідальність власника тварини настає за вигулювання собак без поводків та намордників, крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак. Згідно з Переліком небезпечних порід собак, затвердженим Постановою КМУ № 1164 від 10.11.2021 року, до такої породи собак не належить німецька вівчарка. Крім того, відповідно до паспорта домашньої тварини власником собаки порода «Німецька вівчарка» є ОСОБА_3 . Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 не є власником тварини, та така собака не відносить до переліку небезпечних порід собак. А тому, просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КпАП України відповідальність за вказане правопорушення наступає за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Диспозиція ч. 3 ст. 154 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Дана стаття є бланкетною та відсилає до спеціальних норм закону, зокрема до Переліку небезпечних порід собак, затвердженим Постановою КМУ № 1164 від 10.11.2021 року.

Як вбачається із Протоколу Серії АА № 080088 від 19.07.2024 року вбачається, що 19.07.2024 року, близько 23 год. 54 хв., гр. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Сахарова, вигулювала собаку, поза місцем її постійного утримання, без намордника, породи німецька вівчарка, внаслідок чого собака кинулась на гр. ОСОБА_2 , в результаті чого пошкодила шорти та вкусила за ногу, чим порушила вимоги аб. 5 ч. 5 ст. 9 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження» та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КпАП України.

Вищевказаним протоколом визначено, що порушення сталося саме в результаті вигулу собаки порода німецька вівчарка.

Однак, суд зазначає, що відповідно до Переліку небезпечних порід собак, затвердженим Постановою КМУ № 1164 від 10.11.2021 року німецька вівчарка не відноситься до такого переліку.

Окрім того, в матеріалах справи наявна копія Паспорта домашньої тварини Серії НОМЕР_1 відповідно до якої власником собаки породи - німецька вівчарка є ОСОБА_3 .

Вищевказана обставина виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки вона не є власником тварини.

Системний аналіз положень КУпАП свідчить про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є частиною національного законодавства та яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV та ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України»).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» від 30.05.2013 та «Карелін проти Росії» від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) для кримінального провадження поширюється Європейським судом з прав людини й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративного правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011).

Виходячи з практики застосування ЄСПЛ ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до ст. 6 Конвенції.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Відповідно до ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У рішенні по справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 07.07.2020 у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 247, 251, 254, 283-286 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер