Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
26.01.2024 Справа №: 373/1536/23
провадження 3/368/51/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2024 рокум. Кагарлик

Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., розглянувши справу, яка надійшла від Відділу поліції № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Полтавським РВ УМВС України в Полтавській області 12.07.2005 року, проживаючого по АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

встановив:

До Кагарлицького районного суду Київської області надійшла справа про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

06.09.2023 року автоматизовано системою документообігу суду для слухання даного адміністративного провадження ( в порядку КУпАП) був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно справа № 373/1536/23, провадження № 3/368/481/23.

Слухання справи було призначено на 09 год. 00 хв. 26.01.2024 року.

В судовому засіданні яке відбулося 26.01.2024 року ОСОБА_1 просив закрити провадження за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні, яке відбулося 26.01.2024 року адвокат Смирнова Е.Г., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , - просила суд про закриття провадження у справі та нею було подано клопотання про закриття провадження у справі наступного змісту:

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області знаходиться справа № 373/1536/23 відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 130 КУпАП.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вважаємо, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 не доведений матеріалами справи про адміністративне правопорушення, на підставі чого провадження по справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, що полягає в наступному.

Дослідивши матеріали адміністративної справи № 373/1536/23 стороною захисту не встановлені достатні підстави для складання протоколу, а сам протокол складено у порушенні вимог ст. 256 КУпАП.

Відповідно до змісту протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 199239 від 29.07.2023 встановлено наступне: громадянин ОСОБА_1 , 29.07.2023 о 16 год. 32 хв., знаходячись на Канівському водосховищі річки Дніпро поблизу села Стайки керував транспортним засобом маломірним човном « Парсун» з двигуном 9,9 без необхідних документів в стані алкогольного сп`яніння.

Стан алкогольного сп`яніння підтверджується різким запахом алкоголю з ротової порожнини та результатами перевірки за допомогою приладу Драгер, згідно якої зміст алкоголю складає 0,34%.

Відповідно до вимог Наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» відеозапис повинен вестись безперервно та у чіткій відповідності до вимог Інструкції Пунктом 4 Інструкції регламентовано правило, яким закріплено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Одночасно пунктом 5 Інструкції передбачені чіткі вимоги до порядку включення та використання бодікамер, а саме включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ п.2 передбачено, що включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

В результаті ознайомлення з матеріалами зазначеної адміністративної справи встановлено наявність в матеріалах відеозапису з фрагментом вказаної події. Але при цьому взагалі не зрозуміло за допомогою якого технічного засобу взагалі був зроблений цей відеозапис. В самому протоколі про адміністративне правопорушення також не зазначено за допомогою якого технічного засобу було зроблено відеофіксацію.

При цьому в матеріалах адміністративної справи відсутні відеозаписи з боді-камери поліцейського, який складав протокол.

В результаті перегляду відеофайлів, встановлено, що вказані відеофайли не містять жодних доказів керування маломірним водним судном без відповідних документів, оскільки у водія взагалі ніхто не питав про наявність таких документів. Що також підтверджується показами свідків.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про внутрішній водний транспорт» від 03.12.2020 № 1054-ІХ

«. Обов`язковій реєстрації в Судновій книзі України підлягають:

1) малі моторні судна, оснащені механічним двигуном (двигунами) загальною максимальною потужністю 10 кіловатів і більше;

2) малі судна довжиною більше 4 метрів незалежно від наявності механічного двигуна (крім веслових байдарок (каяків), каное, гондол, катамаранів (водних велосипедів) та копій історичних суден);

3. Реєстрація інших малих суден, спортивних суден, історичних копій суден, інших суден, що не підлягають обов`язковій реєстрації, здійснюється у Судновій книзі України за бажанням судновласника.».

При цьому маломірний човен «Парсун PR 340», яким керував ОСОБА_1 має довжину 3 м 40 см, тадвигун SUZUKI потужністю 9.9 AS, що підтверджується наданими документами. Тобто, його реєстрація в Судновій книзі України є необов`язковою.

Крім того, слід зазначити, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був встановлений за допомогою алкотеста Drager 6810 прилад URBL 0969.

Але, відповідно до висновку Київського апеляційного суду у справі № 759/ 21201/19 від 07.02.2020 р. огляд водія на стан алкогольного сп`яніння алкотестером Drager Alcotest 6810 є незаконним. Так з матеріалів справи було встановлено, що «Під час зупинки водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. Результат тесту склав 0,6 проміле при допустимій нормі 0,2 проміле. Огляд проводився за допомогою приладу Drager Alcotest 6810»,. Розглядаючи матеріали справи, Київський апеляційний суд зазначив, що згідно з Державним реєстром медичної техніки, газоаналізатор Drager 6810 не містить оцінки відповідності та державної реєстрації. Тим часом, відповідно до наказу МОЗ від 10.02.2010 р. № 95 термін дії свідоцтва приладу Drager 6810 про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10.02.2010 року закінчився 10.02.2015-го. «Таким чином, суд дійшов висновку, що огляд водія на стан сп`яніння за допомогою недозволеного для застосування технічного приладу Drager Alcotest 6810 є неправомірним і водій на основі такого огляду не може бути притягнутий до відповідальності за статтею 130 КУпАП».

Крім того,процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння проводилась із порушенням чинного законодавства. Так, перед проведенням процедури огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не роз`яснювали права передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право мати захисника, що є порушенням ст. ст. 6,8 ЗУ "Про Національну поліцію" та ст. 268 КУпАП.

На місці в присутності поліцейських ОСОБА_1 пояснив, що він не п`яний, а лише з ранку вживав слабоалкогольний напій, тобто не погоджувався із результатами тесту, проте працівник поліції в порушення вимог ст. 266 КпАП не запропонував пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, не доставив його в медичний заклад протягом 2-х годи..

Крім того, працівники поліції спонукали ОСОБА_1 до підписання протоколу, заявивши, що якщо він буде поводитися спокійно і не сперечатися з ними, то вони його відпустять, а якщо він не погодиться з висновком протоколу, то вони конфіскують човен і мотор. Таким чином поліцейські фактично здійснювали психологічний тиск на ОСОБА_1 та свідків, які разом з ним находилися в човні.

Вищезазначені обставини свідчать про грубе порушення поліцейським процедури огляду на стан сп`яніння, в тому числі, із застосуванням технічного засобу Алкотест "Драгер 6810", який не відноситься до числа дозволених до застосування газоаналізаторів на території України, що є порушенням ст. 266 КУпАП та свідчить про недійсність результатів проведеного огляду на місці.

На відеозапису взагалі відсутні обставини складання самого протоколу, роз`яснення водієві його прав та можливість пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі,

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Таким чином, надані працівниками поліції матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора.

Шляхом огляду змісту оптичного диску, на відеозаписі відсутній цифровий підпис як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій.

Таким чином, додані до матеріалів справи відеозаписи не є допустимими доказами в розумінні ст. 74 КАС України.

Також зауважую, що до матеріалів справи, які скеровані для розгляду в Кагарлицький районний суд Київської області не надано носій, на який безпосередньо здійснений запис правопорушення, який відповідно до вимог вищенаведених норм Закону є оригіналом такого електронного доказу.

При цьому, інших належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення відповідачами не надано та матеріали справи не містять.

Інструкцією про Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженою наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015р. (далі Інструкція) передбачений конкретний перелік обставин, ознак та порядок проведення, виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у водіїв.

Відповідно до вимог ІНСТРУКЦІЇ передбачені ознаки алкогольного сп`яніння, якими є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місті зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення. При цьому поліцейський має зазначити інформацію про відмову водія від проходження огляду (не підписання ним акту огляду або протоколу про адміністративне правопорушення) чи незгоду з результатами огляду та підтвердити такий підписами понятих.

Складання акту про огляд на стан алкогольного сп`яніння передбачено «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 р. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Однак, в матеріалах справи № 373/1536/23 відсутні відомості, що ОСОБА_1 було вручено копію акту огляду його на стан алкогольного сп`яніння. Свідки даної події також стверджують, що ніякої копії акту ОСОБА_1 не надавалося, здійснити огляд у медичному закладі також йому не пропонувалося, що дає підстави вважати про порушення Інструкції №1103 від 17 грудня 2008 р. вчиненого поліцейськими, які складали протокол.

Інструкцією про Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженою наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015р. передбачений чіткий алгоритм дій працівників Національної поліції України.

У чіткій відповідності до вимог вказаної Інструкції п.6 Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 Інструкції передбачено, шо у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Пунктом 2 ІІ Розділу Інструкції передбачена обов`язкова умова, про те що огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Пунктом 4 ІІ Розділу Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Пунктом 5 ІІ Розділу Інструкції передбачена обов`язкова вимога, про те що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Виконання вказаного порядку перед проведенням огляду працівниками поліції у даному випадку не виконано, про що свідчить відсутність відеозаписів та актів роз`яснення та застосування спеціальних приладів передбачених Інструкцією, а також покази свідків.

Відповідно до «ІНСТРУКЦІЇ з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання.

Також є сталою правова позиція про те, що судді при винесенні покарання за порушення ПДР не можуть покладатися на свідчення інспектора поліції, який виніс постанову про штраф, оскільки він є зацікавленою особою.

Правова позиція Верховного Суду: Суд касаційної інстанції погодився з рішенням суду апеляційної інстанції, зазначивши, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Суд зауважив, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

КАС/ВС вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні (Постанова Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 204/8036/16-а).

У постанові про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото- чи відеозапис порушення (Постанова Верховного Суду від 13.02.2020. у справі № 524/9716/16-а).

Стислий виклад ухвали: Суд вказав на те, що оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, даних про фіксацію на відеокамеру усних пояснень позивача та, як наслідок, в силу положень ч. 3, 4 ст. 70 КАС України відеозапис з нагрудної камери поліцейського є недопустимим доказом. З огляду на це, суд надані відповідачем докази (відеозапис з нагрудної камери поліцейського) до уваги не прийняв. При цьому, з пояснень позивача та з матеріалів справи суд установив, що відеофіксація здійснювалася тільки нагрудною камерою поліцейського та на мобільний телефон інспектора, з яких не можливо встановити дату, час та місце здійснення відео зйомки, особу, яка перебувала за кермом автомобіля, технічні характеристики пристроїв. Суд також враховує, що відповідачем - інспектором Обертасом Р.Ю. не було текстуально роз`яснені права та обов`язки позивачеві згідно ст. 268 КпАП України та не було запропоновано надати свої пояснення у письмовій формі. За таких обставин, суд вирішив, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути здійснене на підставі неналежних доказів його вини.

Отже, працівниками поліції не доведено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та з матеріалів справи неможливо достовірно встановити даний факт, відтак і підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні.

Працівниками поліції не надано допустимих та належних доказів, що огляд ОСОБА_1 взагалі реально здійснювався і ними були встановлені ознаки його сп`яніння, оскільки огляд водія, як поверхневий з підтвердженням про ознаки сп`яніння, так і зафіксований в будь-яких документах, не зафіксований ні на відеозаписах технічних засобів (бодікамер), які жодним чином не відображають свого інвентарного номеру чи інших ідентифікаційних ознак, ні будь-яким іншим способом.

При цьому, на відеозаписах, зроблених поліцейськими зафіксовано, що ОСОБА_1 повністю орієнтований в часі, місці, логічно відповідає на запитання поліцейського, не пригнічений, ні в стані депресії, не в стані ейфорії. Крім того, на відеозапису зафіксовано, що працівники поліції знаходилися в своєму човні, а ОСОБА_1 в своєму і їх безпосередній контакт відбувся лише при здачи алкотесту.

З чого слід зробити висновок, що службова особа фактично огляд ОСОБА_1 не проводила та безпідставно вказала про наявність ознак алкогольного сп`яніння.

Слід звернути увагу на те, що факт відсутності здійснення безперервної відеозйомки з початку і до кінця фіксування буцім-то виявленого правопорушення і складання протоколу в порушення п.10 Інструкції № 1026 від 18.12.2018, вказує на умисне спотворення поліцейськими обставин фіксації правопорушення, а фрагментарність здійснення відеозаписів ставить під сумнів допустимість таких відеозаписів в якості доказів.

Правова обґрунтування доводів:

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Однак, протокол про адміністративні порушення відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 130 КУпАП складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

Яскравим прикладом є не роз`яснення належним чином ОСОБА_1 його прав, передбачених для осіб, яких притягують до адміністративної відповідальності, відсутність безперервного відеозапису або ідентифікованих свідків, які б підтвердили факт керування ОСОБА_1 судном в стані алкогольного сп`яніння та без відповідних документів.

Таким чином працівники поліції проігнорували порушення права на захист ОСОБА_1 та Європейської конвенції з прав людини при складені протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, т.я. не розглянули по суті його справу, надання порушнику можливості користуватись юридичною допомогою адвоката та залучення свідків.

Частиною другою ст.251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, у суду є всі підстави для визнання необ`єктивними доказів, які вказані на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 130 КУпАП.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. А притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

З урахуванням викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, 271, 279, 284 КУпАП просить суд провадження в справі № 373/1536/23 про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.130 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо визнання не винуватим ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 130 КУпАП, та закриття адміністративного провадження в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 130 КУпАП, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права.

В матеріалах справи містяться:

1. адміністративний протокол серії ААД № 199239, складений 29.07.2023 року.

Даний протокол складений інспектором водної поліції Бориспільського РУП в якому зазначено наступне:

- ОСОБА_1 , 29.07.2023 о 16 год. 32 хв., знаходячись на Канівському водосховищі річки Дніпро поблизу села Стайки керував транспортним засобом маломірним човном « Парсун» з двигуном 9,9 без необхідних документів в стані алкогольного сп`яніння.

Стан алкогольного сп`яніння підтверджується різким запахом алкоголю з ротової порожнини та результатами перевірки за допомогою приладу Драгер, згідно якої зміст алкоголю складає 0,34%. .

Зглядаючись на вищевказані докази, суд приходить до висновку щодо того, що в матеріалах справи відсутні будь які докази на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

КУпАП закріплені принципи, що вирішення справи про адміністративне правопорушення повинно грунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов, - про закриття справи.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Наказом № 1376 від 06.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, ст.ст. 9, 12, 13, ч. 4 ст. 127, 247, 268, 270, 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі № 373/1536/23, провадження № 3/368/51/24, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Полтавським РВ УМВС України в Полтавській області 12.07.2005 року, проживаючого по АДРЕСА_1 , щодо вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.6 ст. 130 КУпАП, - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.6 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя:О. В. Закаблук