ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2323/24
Провадження №3/477/1430/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А. А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 2 статті 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 339534 від 29 серпня 2024 року, 29.08.2024 року о 13:00 год. гр. ОСОБА_1 за місцем свого мешкання вчинив сварку відносно своєї дружини гр. ОСОБА_2 в ході якої ображав її грубою нецензурною лайкою, кричав на неї та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, правопорушення вчинено повторно (ВАД 358907 від 04.01.2024 року).

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 викликався, але не з`явився.

Крім того, відповідна інформація була розміщена на сайті Жовтневого районного суду Миколаївської області у вкладці «Громадянам», в розділі «Список справ призначених до розгляду».

Відповідно до статті 268 КУпАП, присутність особи під час розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачене положеннями статті 173-2 КУпАП, не є обов`язковою.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 обізнаний, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, який в подальшому передано до суду, однак, про стан судового провадження не цікавиться. В судове засідання не з`явився, будь-яких письмових пояснень або заперечень не надав.

Зважаючи на викладені обставини, суд відповідно до вимог частини першої статті 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених статтями 1, 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені статтею 38 КУпАП.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 339534 від 29 серпня 2024 року, 29.08.2024 року о 13:00 год. гр. ОСОБА_1 за місцем свого мешкання вчинив сварку відносно своєї дружини гр. ОСОБА_2 в ході якої ображав її грубою нецензурною лайкою, кричав на неї та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, правопорушення вчинено повторно (ВАД 358907 від 04.01.2024 року), чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, зокрема: до матеріалів справи не долучено постанови суду про накладення на гр. ОСОБА_2 адміністративного стягнення за правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вищевказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 22, 221, 278, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. А. Саукова