Справа №461/8272/24
Провадження №3/461/3095/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Мисько Х.М., за участю представника Львівської митниці Держмитслужби України Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 25.10.202 року, виданий 4620,

за ч.3 ст.471 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в:

19.09.2024 року о 19:55 год. в зону митного контролю автомобільного пункту пропуску «Рава-Руська» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці в напрямку з Польщі до України, по смузі руху «зелений коридор» заїхав легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN CRAFTER з номерними знаками НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер паспорта НОМЕР_1 з пасажиркою ОСОБА_1 , чим заявили про відсутність у них будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню, або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.

Під час проведення візуального огляду даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які є обмеженими для переміщення через митний кордон України або підлягають митному оформленню та оподаткуванню при переміщенні через митний кордон України.

Автомобіль було виведено зі смуги спрощеного митного контролю в бокс поглибленого огляду транспортних засобів та товарів. Під час проведення митного огляду в багажному відділення автомобіля, в картонній коробці без ознак приховування було виявлено товар, який відповідно до ст. 378 МК України та Постанови Кабінету Міністрів України № 434 від 21.05.2012 року обмежений до переміщення через митний кордон України, а саме: харчові добавки ТМ «NATURES SUNSHINE» в асортименті в загальній кількості 68 шт., які переміщувала гр. ОСОБА_1 .

В письмових поясненнях гр. ОСОБА_1 зазначила, що дану коробку вона взяла для перевезення в Україну в якості передачі від своєї знайомої, зі слів якої там знаходились продукти. Вміст коробки гр. ОСОБА_1 не перевіряла та про обмеження щодо переміщення харчових добавок їй було не відомо.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, однак про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У письмових поясненнях просила здійснювати розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ст.526 МК України, вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не з`явилася на виклик, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Окрім того, слід зазначити, що в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Представник Львівської митниці в судовому засіданні надав пояснення про те, що в діях ОСОБА_3 наявний склад порушення митних правил, передбачений ч.3 ст.471 МК України та просив накласти стягнення в межах санкції статті.

Заслухавши пояснення представника Львівської митниці Держмитслужби України, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

За положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Частиною 3 статті 471 МК України передбачено, що недекларування товарів(крім валютних цінностей),що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами - тягне за собою накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.

Згідно з приміткою ст. 471 МК України, вбачається, що недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")".

Згідно з ч.5 ст.366 МК України обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 374 МК України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами. Товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).

Відповідно до ч. 1 ст. 378 МК України, пропуск на митну територію України товарів, що класифікуються в 1-24 групах УКТ ЗЕД та ввозяться громадянами для вільного обігу, в будь-яких обсягах не дозволяється.

Згідно з постановою КМУ від 21.05.12 р. № 434 «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України харчових продуктів для власного споживання», громадяни можуть ввозити на митну територію України харчові продукти для власного споживання на загальну суму, яка не перевищує еквівалент 200 євро на одну особу, в таких обсягах:

- в упаковці виробника, призначені для роздрібної торгівлі, - у кількості не більше ніж одна упаковка або загальною масою, яка не перевищує 2 кілограмів, кожного найменування на одну особу;

- без упаковки - у кількості, що не перевищує 2 кілограмів кожного найменування на одну особу;

- без упаковки - неподільного продукту, готового до безпосереднього вживання, у кількості не більше ніж по одному найменуванню на одну особу;

Під час ввезення громадянами на митну територію України зазначених харчових продуктів здійснюється їх декларування (шляхом вчинення дій, усно або письмово за бажанням власника таких продуктів або на вимогу посадової особи митниці).

Заслухавши думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_3 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, оскільки вона вчинила дії, спрямовані на недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, а саме: недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України, та які переміщуються громадянами.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до вимог ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Факт вчинення адміністративного правопорушення стверджується також протоколом про адміністративне правопорушення №1162/20900/24 від 19.09.2024 року, копією контрольного талону для проходження по «зеленому коридору» від 19.09.2024 року, описом предметів, вилучених у ОСОБА_1 від 19.09.2024 року, актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 19.09.2024 року, митною декларацією ОСОБА_1 від 19.09.2024 року та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, вважаю необхідним притягнути ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності та накласти стягнення, в межах встановлених санкцією ч.3 ст.471 МК України, а саме: накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Крім того, на підставі ч.1 ст.519 МК України та розрахунку витрат за зберігання на складі митниці, із ОСОБА_3 слід стягнути суму витрат на зберігання, яка складає 187,02 грн.

Керуючись ст.ст. 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, ст.ст. 459, 461, 487, 526, 527, 528 МК України, Законом України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України та накласти на нього стягнення 5 100,00 грн. штрафу в дохід держави.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №1162/20900/24 від 19.09.2024 року конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці Держмитслужби 187,02 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 605,60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Х.М. Мисько