Справа № 698/731/24
Провадження № 3/698/425/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 р. суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Лазаренко В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від СПД № 1 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , студента, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Катеринопільського районного суду Черкаської області надійшов адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .. Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 156658 від 25.08.2024 року вбачається, що 24.08.2024 року о 23 год. 53 хв., в с. Ярошівка по вул. Миру водій ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на освідуванні у встановленому законом порядку на прилад алкотестер Драгер 6810 продув 0,72 % алкоголю, передав керування транспортним засобом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння та керував автомобілем марки CHERY AMULET д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме під час освідування на прилад алкотестер Драгер продув 1,36% алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що ввечері 24.08.2024 року в с. Ярошівка по вул. Миру він із знайомими ОСОБА_3 та ОСОБА_2 рухалися в автомобіля марки CHERY AMULET д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_2 , сестрі якого належить зазначений автомобіль. Після зупинки автомобіля працівниками поліції, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 пояснили, що права є тільки у нього та він передав право керування транспортним засобом ОСОБА_2 .. Разом з тим, законного права користуватися зазначеним автомобілем він не має та 24.08.2024 року він не керував та не передавав керування транспортним засобом ОСОБА_2 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, оскільки останній самостійно взяв транспортний засіб у сестри ОСОБА_4 ..

Аналогічні пояснення надані останнім при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які долучено до матеріалів справи.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , показала, що вона є власником транспортного засобу CHERY AMULEТ д.н.з НОМЕР_1 , який придбав її брат ОСОБА_2 та зареєстрував на неї оскільки є неповнолітнім та не має права керувати транспортним засобом. Право керування автомобілем ОСОБА_1 нею не надавалося, а 24.08.2024 року заначеним автомобілем керував її брат ОСОБА_2 .. Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , показав, що 24.08.2024 року під час зупинки працівниками поліції автомобіля CHERY AMULEТ д.н.з НОМЕР_1 , він знаходився в салоні даного автомобіля на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_1 знаходився на задньому правому сидінні, а за кермом був ОСОБА_2 , який самостійно управляв автомобілем. Передачу кермування ОСОБА_1 ОСОБА_2 не здійснював, а покази поліції такого змісту надані поскільки ніхто з присутніх крім ОСОБА_1 не має права керування транспортним засобом.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який прибути до суду не зміг та дав пояснення за допомогою відеозв`язку, суду показав, що 24.08.2024 року він почав керувати автомобілем марки CHERY AMULET д.н.з НОМЕР_1 з ранку і до 12 години дня, а потім після 13 години дня керував даним автомобілем до вечора. Біля 24 години був зупинений працівниками поліції та пройшов обстеження на стан алкогольного сп`яніння, як водій зазначеного транспортного засобу. Оскільки права керування транспортним засобом не має, права не отримував то повідомив поліцейському, що таке право має його знайомий ОСОБА_1 , який перебував в салоні автомобіля, таким чином намагаючись уникнути відповідальності за керування автомобілем без прав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідків, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суддя приходить до наступних висновків.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

За змістом п. 2.9 «г» ПДР України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

ВС КАС у справі № 216/5226/16-а в постанові від 18.07.2019 р. вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність вчинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

На підтвердження обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААБ № 156658 від 25.08.2024 року, до матеріалів справи органом поліції долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, однак на останньому не зафіксовано, передачу ОСОБА_1 керування транспортним засобом CHERY AMULET д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

Крім того, до матеріалав справи не долучено результатів обстеження ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, який здійснював керування транспортним засобом CHERY AMULET д.н.з НОМЕР_1 , що вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Обстеження ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з результатом приладу алкотестер Драгер 6810 - 0,72 % алкоголю в даному випадку не є доказом передачі керування транспортним засобом ОСОБА_2 ..

Будь яких інших доказів, які підтверджували б факт передачі водієм ОСОБА_1 керування транспортним засобом CHERY AMULET д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 156658 від 25.08.2024 року викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, приходжу до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджуються належними та допустимими доказами наявними в справі, і таких не було здобуто в ході судового розгляду, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини останнього у розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то провадження в справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 36, 130 ч. 1, 245, 247, 251, 256, 278 , 280 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпочате за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Катеринопільський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Лазаренко