КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши за участю учасника ДТП ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 09 квітня 2024 року про визнання винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 09 квітня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення: за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 9 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 гривні; за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_2 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 09 березня 2024 року приблизно о 04 годині 32 хвилині, в м. Києві, по вул. Ак. Корольова, 11/1, керуючи автомобілем «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного та спеціального звукового сигналу, чим порушив п.п. 2.4, 8.9 (б) Правил дорожнього руху.

Окрім того, ОСОБА_2 09 березня 2024 року приблизно о 04 годині 32 хвилині, в м. Києві, по вул. Ак. Корольова, 11/1, керуючи автомобілем «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним під час зупинки транспортного засобу, не вжив всіх заходів, щоб не допустити його самовільний рух, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», Д.Н.З НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3 (б), 15.12 Правил дорожнього руху.

Окрім того, ОСОБА_2 09 березня 2024 року приблизно о 04 годині 32 хвилині, в м. Києві, по вул. Ак. Корольова, 11/1, керував автомобілем «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 квітня 2024 року, та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок щодо дотримання співробітниками поліції процедури його огляду на стан сп`яніння, оскільки на думку ОСОБА_2 , відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений поліцейським з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Зокрема, з відеозапису не вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_2 пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а саме в закладі охорони здоров`я.

При цьому, посилаючись на вимоги наведених вище нормативно-правових актів, а також на допущені поліцейськими під час проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння порушення, звертає увагу на те, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Окрім того, ОСОБА_2 вказує на те, що він дійсно 09 березня 2024 року приблизно о 04 годині 32 хвилині в м. Києві, по вул. Ак. Корольова, керував автомобілем «Форд» та зупинився на вимогу працівників поліції.

Апелянт не вважає винним себе у ДТП, так як зіткнення з його автомобілем здійснив автомобіль «Тойота», а його автомобіль на момент зіткнення не рухався. Також, він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та керував автомобілем у тверезому стані.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, та апелянт - ОСОБА_2 на неодноразові виклики до суду апеляційної інстанції не з`явився.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасника ДТП ОСОБА_1 , який заперечував щодо апеляційної скарги ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 квітня 2024 року про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наведеними у постанові доказами: даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД № 861005, № 859349 та № 727357 від 09 березня 2024 року, які були складені щодо ОСОБА_2 ; даними схеми місця ДТП; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.03.2024 року.

На підставі вказаних доказів в сукупності суддя районного суду дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина у порушенні вимог пунктів 2.4, 2.5, 8.9б, 12.1, 13.1, 15.12 ПДР України повністю підтверджується сукупністю наведених вище доказів, оцінка яких ґрунтується на вимогах, передбачених ст. 252 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП є надуманими та спростовуються наведеними у постанові судді районного суду доказами.

Зокрема, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не порушував ПДР, та зупинився на законну вимогу працівників поліції, а також про те, що на момент зіткнення, його автомобіль не рухався, а зіткнення з ним здійснив саме водій під керуванням автомобіля «Тойота», спростовуються наявними у справі письмовими поясненнями учасника ДТП - водія автомобіля «Тойота», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 .

Так, з пояснень ОСОБА_1 убачається, що 09.03.2024 року о 04 год. 30 хв. було передано орієнтування щодо порушення ПДР автомобілем «Мазда» та пікапом зеленого кольору на вул. А. Корольова 11/1, в м. Києві. За вказаною адресою було виявлено авто «Форд» з номерним знаком НОМЕР_1 , який підходив під орієнтування. Після подання сигналу про зупинку за допомогою світлових спецсигналів синього та червоного кольору та сирени водій проігнорував та пришвидшив рух. Вказаний автомобіль був зупинений за адресою м. Київ, вул Л.Курбаса, 5. Після того, як автомобіль був зупинений ОСОБА_1 разом із напарницею підійшли до автомобіля «Форд», в цей час водій здійснив рух, та вчинив наїзд на службовий транспортний засіб «Тойота», в результаті сталось ДТП, службовий автомобіль отримав механічні пошкодження переднього бамперу.

Пояснення водія автомобіля «Тойота», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 підтверджуються даними схеми ДТП, у якій зафіксовано пошкодження автомобілів, а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Зокрема, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського зафіксовано, як поліцейські, перебуваючи у службовому автомобілі, переслідують автомобіль в районі вул. Ак. Корольова, а потім коли переслідуваний автомобіль зупинився і поліцейській підійшли до автомобіля, то автомобіль відкотився назад і вдарив патрульний автомобіль поліції.

Натомість твердження ОСОБА_2 про те, що на момент ДТП його автомобіль перебував у нерухомому стані та зіткнення з його автомобілем здійснив автомобіль «Тойота» є голослівним та спростовується наведеними вище доказами.

Також є безпідставними доводи апелянта про те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, оскільки згідно з даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського поліцейські пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Драгер, а також у закладі охорони здоров`я.

При цьому ОСОБА_2 відмовився від проведення огляді із застосуванням приладу Драгер, погодився на проведення огляду у закладі охорони здоров`я, проте заявив, що не бажає їхати з патрульними до лікарні, а поїде лише на своєму автомобілі під його керуванням.

Після того, як поліцейські неодноразово пояснили ОСОБА_2 про те, що у зв`язку з наявністю у нього ознак алкогольного сп`яніння він відсторонюється від керування транспортним засобом, ОСОБА_2 наполягав на тому, що він бажає їхати до лікарні лише за кермом свого автомобіля.

За таких обставин поліцейські обґрунтовано розцінили поведінку ОСОБА_2 як відмові від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та склали відповідний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 не проводився у зв`язку з відмовою водія від проведення такого огляду, то доводи апелянта про недійсність огляду з посиланням на ч. 5 ст. 266 КУпАП є необґрунтованими.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 не може бути задоволена, оскільки вона не містить у собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання ОСОБА_2 винним та притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, а тому, за наслідками її розгляду, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 квітня 2024 року щодо ОСОБА_2 , без змін.

При цьому суддя апеляційного суду звертає увагу на те, що у постанові судді Святошинського районного суду міста Києва від 09 квітня 2024 року неправильно зазначено місце вчинення правопорушень за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки згідно з протоколами про адміністративні правопорушення та наявними у справі доказами ці правопорушення були вчинені за адресою м. Київ, вул. Леся Курбаса, 5 а, а у постанові судді районного суду зазначена адреса м. Київ, вул. Ак. Корольова, 11/1.

Вказана помилка не впливає на висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні згаданих правопорушень і може бути виправлена суддею районного суду шляхом винесення відповідної постанови.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 09 квітня 2024 року про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська

[1]Справа № 759/5987/24

Провадження № 33/824/2538/2024

Головуючий у першій інстанції Ясельський А.М.

Доповідач Ковальська В.В.