КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/4861/2024 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 04 вересня 2024 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Подільського районного суду міста Києва від 20 грудня 2023 року за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и в:

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 3 254 470,90 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Подільського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року - без змін.

Постановами Київського апеляційного суду від 07 травня 2024 року, 31 травня 2024 року та 22 липня 2024 року заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 19 квітня 2024 року за нововиявленими обставинами повернуто.

Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанови Подільського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року та Київського апеляційного суду від 19 квітня 2024 року.

11 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із заявою про перегляд постанови Подільського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року за нововиявленими обставинами.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 04 вересня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Подільського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року у справі № 758/12483/23 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 09 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Подільського районного суду м. Києва від 04 вересня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою вимоги її заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, які надійшли до суду апеляційної інстанції, та перевіривши апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала, разом з доданими до неї матеріалами з огляду на наступне.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (Рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до положень ст. 529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року № 2-рп/2015 положення частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу та про закриття справи.

За змістом вказаного рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року № 2-рп/2015, наведений перелік постанов по справі про адміністративне правопорушення, які можуть бути винесені відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП і, відповідно, підлягають оскарженню в апеляційному порядку, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Системний аналіз положень Митного кодексу та Кодексу України про адміністративні правопорушення, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року № 2-рп/2015, дає підстави вважати, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанови, ухвалення яких передбачено ст. 284 КУпАП, тобто постанови за результатом розгляду справи. Інші постанови оскарженню в апеляційному порядку не підлягають.

Згідно положень ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень суду (судді) у справах про адміністративне правопорушення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення та регламентовано ст. 529 МК України і ст. 294 КУпАП.

Також слід зазначити, що нормами КУпАП та МК України не тільки не передбачена можливість, а й взагалі відсутня сама процедура подання та розгляду судом (суддею) заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами у справах про адміністративне правопорушення або про порушення митних правил, що виключає можливість розгляду таких заяв.

Посилання апелянта на аналогію закону, зокрема норми КПК України, якими передбачений порядок перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, є необґрунтованим, оскільки дія цього Кодексу поширюється лише при здійсненні провадження щодо кримінальних, а не адміністративних правопорушень.

Враховуючи викладене, постанова Подільського районного суду м. Києва від 04 вересня 2024 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Подільського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року про накладення адміністративного стягнення за нововиявленими обставинами, є рішенням, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, про що також зазначено у резолютивній частині оскаржуваної постанови.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 подана на судове рішення першої інстанції, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, апеляційний суд приходить до висновку, що вказану апеляційну скаргу на постанову Подільського районного суду м. Києва від 04 вересня 2024 року слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 04 вересня 2024 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Подільського районного суду міста Києва від 20 грудня 2023 року за нововиявленими обставинами, повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Голуб