Справа № 504/3525/24
Номер провадження 3/504/2061/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2024с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Сафарова А.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

12.07.2024 тво заступника командира роти 8 батальйону 1 полку УПП в Одеській області ДПП Івановим О.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБА № 113900, згідно якого 12.07.2024о 00:56 год. за адресою: Одеська область, с. Ілічанка, вул. Нова, 13А, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Toуota Corolla», н/з НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою Alcotest 7510, ARLM 0425, тест 1604 проба позитивна 2,47 %, що зафіксовано на ПВР 475270. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9.а «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, відповідальність за що передбачена ст.130 КУпАП. За керування транспортним засобом у стані сп`яніння водій притягається до відповідальності втретє протягом року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце якого була повідомлена належним чином шляхом скерування судової повістки про виклик до суду в судове засідання за адресою місця проживання порушника, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення, яка повернулася до суду без вручення із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як зазначено вище, судом вживалися заходи для повідомлення правопорушника ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи або будь які інші, до суду не надходили.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладене, суд, у відповідності зі ст. 268 КУпАП, розглядає справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №113900 від 12.07.2024;

- роздруківкою тесту № 1604, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, результат склав 2,47 %0 проміле;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-відеозаписом, що міститься на компакт-диску, за результатом дослідження якого викладені у фабулі протоколу обставини знайшли своє підтвердження, зокрема транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений після тривалого переслідування працівниками поліції із застосуванням спеціальних сигналів. Після повідомленням водієві ознак алкогольного сп`яніння було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, на шо ОСОБА_1 погодилася та за результатом якого було встановлено стан алкогольного сп`яніння. Своє непогодження із результатом продуття алкотестера Драгер ОСОБА_1 не висловила;

- довідкою згідно інформаційного порталу Національної поліції, зі змісту якої встановлено, що ОСОБА_1 протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а саме: 29.09.2023 постановою Суворовського районного суду м. Одеси за ч.2 ст. 130 КУпАП (справа № 523/10199/23), 06.12.2023 постановою Малиновського районного суду м. Одеси за ч.1 ст. 130 КУпАП (справа № 523/9849/23).

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою відповідальність, що передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, а саме: керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані сп`яніння.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, майновий стан. Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи в ході судового розгляду справи не встановлено.

Транспортний засіб - автомобіль марки «Toуota Corolla», н/з НОМЕР_2 у приватній власності порушника ОСОБА_1 не перебуває та належить гр. ОСОБА_2 , про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Згідно довідки, складеної старшим інспектором ВАП УПП в Одеській області В. Желясковим, відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика», станом на 12.07.2024 вказаний транспортний засіб не належить ОСОБА_1 , тому конфіскації не підлягає.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.25, 27, 33-35, 40-1, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.3 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з приписами ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

З реквізитами для сплати штрафу та судового збору можна ознайомитись за посиланнями на офіційний веб портал «Судова влада України» https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/ .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Ф. Сафарова