Номер провадження3/205/3802/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2024 року м.Дніпро
Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Шиян В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП,
23 липня 2024 року о 12 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 , рухаючись біля будинку 44 по пр-ту Мазепи в Новокодацькому районі міста Дніпра, повторно, протягом року, керував автомобілем Форд, державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, чим скоїв правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.
ОСОБА_1 у призначене судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 .
Суд дослідив матеріали справи, прийшов до наступного.
Національним законодавством, а саме КпАП України не визначена підвідомчість справ про адміністративні правопорушення передбачені ст. 126 ч.5 КпАП України, але суд виходить з наступного.
За змістом ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, а юрисдикція їх поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, ключову роль у забезпеченні ефективного захисту прав і свобод громадян на національному рівні відведено саме судам.
Європейський суд з прав людини приділяє особливу увагу дотриманню аналізованих принципів як невід`ємної складової права на справедливий суд, практичне застосування яких відбувається при досліджені доказів та оскарженні невмотивованих рішень суду.
Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б визначала підвідомчість справ про адміністративне правопорушення передбачене ст. 126 ч.5 КпАП України, тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати норми ст. 124 Конституції України у зв`язку з чим вважає за можливе розглянути справу по суті.
За ч.5 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Відповідно ч.2 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими письмовими доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №121335 від 30.07.2024 року, рапортом старшого інспектора з особливих доручень відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Дніпропетровській області від 30.07.2024 року, постановою серії ЕАТ №8186605 від 22.11.2023 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 22.11.2023 року було накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яке не має права керування таким транспортним засобом.
Так, згідно з п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до довідки старшого інспектора з ОД відділу адміністративної практики УПП в Дніпропетровській області Лазебного С. від 30.07.2024 року ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, у зв`язку з чим, не є водієм в розумінні п. 1.10 ПДР України та відноситься до інших осіб.
Згідно пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення, однак суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або в загалі його не мала.
Враховуючи вищенаведене, суд не вправі застосовувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки вказаного права він ще не отримав.
Оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення АБА № 121335 від 230 липня 2024 року транспортний засіб Форд, державний номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 , суд вважає за можливе не застосовувати оплатне вилучення транспортного засобу.
Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 126, 283, 284 КУпАП,-
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП України штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст.308 КУпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя Шиян В.В.