Справа № 521/8873/24
Номер провадження 3/521/5975/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Засядьвовк О.Д.,

при секретарі Положенцевій Ю.Ю.,

за участю:

представника Одеської митниці Євдокимова Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі матеріали, що надійшли з Одеської митниці Державної митної служби України, за протоколом складеними відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Молдова, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 26.10.2022 виданий 5115, за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси з Одеської митниці ДМС України надійшов на розгляд протокол про порушення митних правил №0711/50000/23 від 13.04.2023 року, складений відносно гр. ОСОБА_1 , за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 13.04.2023 року о 12 годині 54 хвилини годині в зону митного контролю пункту пропуску «Орлівка» митного поста «Орлівка» Одеської митниці у напрямку руху «виїзд» з України до Болгарії по смузі руху «зелений коридор» заїхав автомобіль марки «MERCEDES BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код № НОМЕР_3 , країна реєстрації Україна, під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував разом з пасажиром, громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , виданий 12.07.2017).

Формою проходження митного контролю вказані громадяни обрали проходження через зону спрощеного митного контролю «зелений коридор» та надали контрольний талон для проходження митного контролю по смузі руху «зелений коридор», що належним чином інформаційно обладнано, згідно технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів у пункті пропуску через державний кордон України для паромного, морського та річкового вантажно-пасажирського сполучення на території товариства з обмеженою відповідальністю «Паромний комплекс Орлівка».

Відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 6 ст. 366 МК України громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

При візуальному огляді та усному опитуванні, в порядку ст. 342 МК України, громадянина України ОСОБА_1 та громадянки України ОСОБА_2 , вони заявили посадовій особі митного органу про відсутність товарів та предметів, які підлягають письмовому декларуванню та оподаткуванню митними платежами.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ч.2 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої ПКМУ від 21.05.2012 № 451, митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно митними органами відповідно до законодавства, вибірково, у формах та обсязі, що визначені на підставі результатів системи управління ризиками.

На підставі оцінки та аналізу ризиків, автомобіль марки «MERCEDES BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код № НОМЕР_3 , країна реєстрації Україна, було переведено до смуги руху «червоний коридор» для проведення поглибленого огляду транспортного засобу, багажу та особистих речей водія й пасажира.

В ході проведення митного контролю, під час огляду багажного відділення автомобіля марки «MERCEDES BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код № НОМЕР_3 , країна реєстрації Україна, який був заповнений різноманітним багажем, серед сумок та коробок, які переміщувались у вказаному автомобілі, в картонній коробці на дні багажного відділення, поміж одягу було виявлено наступні предмети, а саме, предмет, за зовнішніми ознаками схожий на музичний інструмент скрипку, з ознаками старовини, темно-коричневого кольору, з написом всередині на нижній деці «ANTONIUS STRADIUARIUS CREMONENSIS FACIEBAT ANNO 1742» з підборідником, смичок з написом «СССР Ц 5 Р» та набір струн, які поміщено у пластиковий футляром чорного кольору з написом «Арт 2091р Коробочка, цена 10 коп.». Всі виявлені предмети знаходились у футлярі темно сірого кольору з ручкою.

Доступ до виявлених предметів було ускладнено наявністю великої кількості сумок, коробок, пакунків, тощо, які було вивантажено з багажного відділення автомобіля марки «MERCEDES BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код № НОМЕР_3 , після чого став можливим доступ до картонної коробки, в якій серед значної кількості речей в подальшому було виявлено предмет, за зовнішніми ознаками схожий на музичний інструмент скрипку, з ознаками старовини, темно-коричневого кольору, з написом всередині на нижній деці «ANTONIUS STRADIUARIUS CREMONENSIS FACIEBAT ANNO 1742» з підборідником, смичок з написом «СССР Ц 5 Р» та набір струн, які поміщено у пластиковий футляром чорного кольору з написом «Арт 2091р Коробочка, цена 10 коп.». Всі виявлені предмети знаходились у футлярі темно сірого кольору з ручкою.

На момент перетину митного кордону України жодних дозвільних документів на переміщення вищевказаних предметів громадянин України ОСОБА_1 співробітникам митного органу не надав.

Відповідно до ч. 1ст. 197 МК України вбачається, що у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України.

Частиною 6 статті 372 МК України визначено, що тимчасове вивезення (пересилання) громадянами-резидентами за межі митної території України культурних цінностей здійснюється з поданням відповідних документів, які підтверджують право вивезення за межі митної території України культурних цінностей та дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України щодо тимчасового вивезення таких товарів за межі митної території України.

Згідно з ч. 2 ст. 373 МК України, порядок вивезення (пересилання) громадянами за межі митної території України дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з метою їх відчуження визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 13 Закону України від 21.09.1999 року «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» Свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей є підставою для пропуску зазначених у ньому культурних цінностей за межі митної території України. Вивезення культурних цінностей без цього свідоцтва забороняється.

Відповідно до пункту 1.6 Інструкції «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22.04.2002 № 258 встановлено, що вивезення, тимчасове вивезення, у тому числі шляхом пересилання, культурних цінностей за межі митної території України дозволяється за наявності свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України, зразок якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України» від 20.06.2000 № 984.

Відповідно до «Переліку сувенірних виробів, предметів культурного і ужиткового призначення серійного і масового виробництва, на вивезення (тимчасове вивезення) яких дозвіл Державної служби контролю не потрібен», затвердженого наказом Міністерства культури України «Про затвердження Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» від 22.04.2002 №258, крім іншого, належать музичні інструменти за наявності одного з документів: фабричний паспорт, торгова квитанція, чек, ярлик на інструменті тощо, виготовлені після 1950 року, у т.ч.: фабричні серійні вітчизняного та зарубіжного виробництва; механічні та електромузичні.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 № 8 (зі змінами): «використанням інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення предметів, можуть визнаватися, зокрема, приховування останніх у валізах, одязі, взутті, головному вбранні, речах особистого користування, на тілі або в організмі людини чи тварини, а також надання одним предметам вигляду інших (зміна їхніх зовнішніх ознак - форми та стану, упаковки, ярликів, етикеток тощо)».

Частиною 1 статтею 483 Митного кодексу України передбачено адміністративну відповідальність щодо переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Таким чином, на думку митного органу, громадянин України ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України з приховуванням від митного контролю предмет, за зовнішніми ознаками схожий на музичний інструмент скрипку, з ознаками старовини, темно-коричневого кольору, з написом всередині на нижній деці «ANTONIUS STRADIUARIUS CREMONENSIS FACIEBAT ANNO 1742» з підборідником, смичок з написом «СССР Ц 5 Р» та набір струн, які поміщено у пластиковий футляром чорного кольору з написом «Арт 2091р Коробочка, цена 10 коп.», які знаходились у футлярі темно сірого кольору з ручкою, у спосіб що утруднює їх виявлення, а саме, шляхом приховування останніх у важко доступних місцях автомобіля марки «MERCEDES BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код № НОМЕР_3 , країна реєстрації Україна, а саме, у заповненому багажем, сумками та коробками багажному відділенні вказаного автомобіля, безпосередньо у картонній коробці, поміж одягу доступ до яких було ускладнено наявністю великої кількості сумок, коробок, пакунків, тощо, які було вивантажено з багажного відділення, після чого став можливим доступ до картонної коробки, в якій серед значної кількості речей в подальшому було виявлено вказані предмети.

Відповідно до відомостей модуля «Провадження в справах про ПМП» АСМО «Інспектор» та інформації, наявної в реєстрі порушників митних правил ЄАІС, громадянин України ОСОБА_1 , протягом 2022-2023 років не притягувався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.483 Митного кодексу України.

На підставі вищевказаних обставин, посадовими особами митниці був складений протокол про порушення митних правил, за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 участі не приймав, однак надіслав до суду письмові заперечення по справі, відповідно до яких заперечував щодо складеного протоколу про порушення митних правил № 0711/50000/23 за ч. 1 ст. 483 МК України оскільки вказана скрипка, згідно висновку експерта не є культурною цінністю, у зв`язку з чим, просив провадження по справі закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Також надіслав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України та накласти стягнення відповідно до санкції статті.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши в сукупності зібрані докази, вислухавши думку учасників процесу, суд не знаходить достатніх підстав для визнання особи винною у порушені митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, виходячи з наступного.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, ст.486 МК України, завданням у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП, ст.489 МК України, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Відповідно до вимог ст. 489 Митного кодексу України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 487 Митного кодексу України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП та ч.1 ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Судом досліджено надані докази, серед яких протокол про порушення митних правил, протокол опитування ОСОБА_1 , акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, повідомлення № 20 про протиправне діяння, що містить ознаки злочину, протокол огляду місця події від 13.04.2023 р., постанова про закриття кримінального провадження від 09.05.2024 р.

Згідно з ч. 2 ст. 373 МК України, порядок вивезення (пересилання) громадянами за межі митної території України дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з метою відчуження визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 13 Закону України від 21.09.1999 «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» Свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей є підставою для пропуску зазначених у ньому культурних цінностей за межі митної території України. Вивезення культурних цінностей без цього свідоцтва забороняється. Відповідно до пункту 1.6 Інструкції «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22.04.2002 №258 встановлено, що вивезення, тимчасове вивезення, утому числі шляхом пересилання, культурних цінностей за межі митної території України дозволяється за наявності свідоцтва на право вивезення (тимчасового ввезення) культурних цінностей з території України, зразок якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України» від 20.06.2000 № 984. Відповідно до «Переліку сувенірних виробів, предметів культурного і ужиткового призначення серійного і масового виробництва, на вивезення (тимчасове вивезення) яких дозвіл Державної служби контролю не потрібен», затвердженого наказом Міністерства культури України «Про затвердження інструкції про порядок оформлення права на вивезення, почасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» від 22.04.2002 №258, крім іншого, належать музичні інструменти за наявності одного з документів: фабричний паспорт, торгова квитанція, чек. ярлик на інструменті тощо, виготовлені після 1950 року, у т.ч.: фабричні серійні вітчизняного та зарубіжного виробництва; механічні та електромузичні.

Визначення терміну «культурна цінність» міститься в статті 1 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», згідно з яким це - об`єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України, зокрема, оригінальні художні твори живопису, графіки та скульптури, художні композиції та монтажі з будь-яких матеріалів, твори декоративно-прикладного і традиційного народного мистецтва; рідкісні монети, ордени, медалі, печатки та інші предмети колекціонування.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 09.05.2024 р. встановлено, що постановою слідчого від 02.05.2023 до ОНДІСЕ МЮУ призначено судову мистецтвознавчу експертизу. Відповідно до висновку експерта ОНДІСЕ МЮУ № 23-2280 від 24.07.2023 наданий на дослідження предмет, який зовні схожий на музичний інструмент скрипку, на якій всередині міститься напис «ANTONIUS STRADIUARIUS», із смичком, які поміщені у футляр, є старовинною копією, яка не належить до культурних цінностей, що мають художнє, історичне, етнографічне, наукове або інше значення.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Таким чином, оскільки вилучені у ОСОБА_1 предмети не є культурними цінностями, законодавством України не встановлено заборон та обмежень на переміщення через митний кордон України, а отже їх переміщення з обранням зони (коридору) спрощеного митного контролю не становить складу порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено статтею ч.1 ст. 483 МК України.

Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду також не надано.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського суду з прав людини. За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. У рішенні «Маліга проти Франції» від 23 вересня 1998 року, Європейський суд з прав людини визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення. Європейський суд з прав людини підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушенням.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

А тому, вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №0711/50000/23 від 13.04.2023 року скрипку, з ознаками старовини, темно-коричневого кольору, з написом всередині на нижній деці «ANTONIUS STRADIUARIUS CREMONENSIS FACIEBAT ANNO 1742» з підборідником, смичок з написом «СССР Ц 5 Р» та набір струн, які поміщено у пластиковий футляром чорного кольору з написом «Арт 2091р Коробочка, цена 10 коп.», які знаходились у футлярі темно сірого кольору з ручкою необхідно повернути ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 247, 251-252, 280 КУпАП, ст.3, 95, 458-459, 470, 495, 522, 527 МК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Вилучені предмети згідно протоколу про порушення митних правил №0711/50000/23 від 13.04.2023 року - повернути власнику або уповноваженій ним особі в установленому законом порядкую

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Д. Засядьвовк