Номер провадження: 33/813/2382/24
Номер справи місцевого суду: 521/1960/24
Головуючий у першій інстанції Засядьвовк О. Д.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя Котелевський Р.І.,

розглянувши апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби України Бєлошицької Л.Ф. на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 06.08. 2024 року, якою щодо:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Кіпру, місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина Кіпру НОМЕР_1 виданий 04.04.2018 року,

закрито провадження по справі про порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України на підставі п.7 ст.247 МК України, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Згідно з оскарженою постановою, 22.11.2023 року, о 15 год 30 хв, в ВМО №2 митного поста «Рені» Одеської митниці в якості пасажира прибув громадянин Кіпру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час здійснення митного контролю та перевірки документів, відпрацювання АСАУР, відповідно до інформації АСМО «Інспектор» розділу «Журнал пункту пропуску», за паспортними даними громадянина Кіпру ОСОБА_3 , встановлено, що 14.07.2019 року громадянин Кіпру PATSIAS LOSZOS ввіз легковий автомобіль марки «Ford Mondeo», д/н НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , реєстрації Кіпр, на митну територію України через Пункт пропуску 500510, в режимі «тимчасового ввезення» терміном до одного року, для особистого користування.

Відповідно п.6 ст.380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

В розділі «Заяви підприємств та осіб» програми АСМО «Інспектор» відсутня інформація щодо звернення громадянина ОСОБА_4 до митних органів України з приводу продовження терміну перебування будь-яких транспортних засобів на митній території України в період з 14.07.2019 по наступний час. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більше як на 60 днів. Однак, станом на 22.11.2023 року, транспортний засіб марки «Ford mondeo», д/н НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , реєстрації Кіпр, за межі митної території України вивезеним не значиться та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення.

Таким чином, враховуючи вимоги Митного кодексу України та ЗУ №№2612- VIII від 08.11.2018 року, 2725-VIII від 16.05.2019 року, щодо змін Митного кодексу України, громадянин Кіпру ОСОБА_3 , перевищив встановлений відповідно до ст. 380 Митного кодексу України строк перебування автомобіля марки «Ford mondeo», д/н НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , реєстрації Кіпр у митному режимі тимчасового ввезення на митній території України.

Громадянин ОСОБА_3 не надав до митного контролю та митного оформлення документи, що підтверджують сплату ним платежів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті при імпорті у разі ввезення транспортних засобів особистого користування. Відповідно до інформації , наявної в розділі «Заяви підприємства та осіб» програми АСМО «Інспектор», станом на 22.11.2002 року громадянином ОСОБА_3 не було надано до митних органів України відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили чи протиправних дій третіх осіб, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку. Також була проведена перевірка згідно розділу «Автотранспортні засоби» бази даних ЄАІС ДФСУ, відповідно якої в базі даних ОСОБА_5 відсутня інформація про оформлення транспортного засобу марки «Ford mondeo», д/н НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , реєстрації Кіпр у будь-якому іншому митному режимі чи оформлення на нього будь-яких митних документів.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані митним органом за ч.6 ст.481 МК України.

Оскарженою постановою місцевого суду провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з постановою суду, представник Одеської митниці Держмитслужби Бєлошицька Л.Ф. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити їй строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та прийняти нову, якою громадянина ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статті.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження представник митниці зазначила, що первинна апеляційна скарга була подана нею в межах строків встановлених ст.294 КУпАП, проте була повернута постановою Одеського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року через те, що долучена до апеляційної скарги довіреність втратила чинність. Після ознайомлення зі змістом постанови від 05 вересня 2024 року представник митниці повторно подала апеляційну скаргу до якої долучила довіреність керівника Одеської митниці від 08 липня 2024 року, якою підтверджуються її повноваження.

Вимоги апеляційної скарги представник митниці мотивує тим, що оскаржена постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт зазначає, що громадянин ОСОБА_4 не звертався до митних органів з заявами, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили чи протиправних дій третіх осіб, які перешкодили правопорушнику вивезти транспортний засіб з території України у встановлений законодавством строк.

Таким чином, виявлення порушення митних правил стало можливим лише під час безпосереднього перетину громадянином Кіпру PATSIAS LOSZOS державного кордону України.

Окремо представник митниці зауважила про те, що PATSIAS LOSZOS не цікався процедурою здійснення провадження у даній справі та результатом її розгляду та не подавав жодних додаткових пояснень щодо обставин правопорушення.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Юрченко А.В. подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив залишити скаргу представника митниці без задоволення, а оскаржену постанову без змін.

У запереченнях адвокат Юрченко А.В. послався на відсутність підстав для поновлення представнику митниці строку на апеляційне оскарження. Крім того, адвокат вважає, що дії PATSIAS LOIZOS, в редакції Закону, яка була чинна на час вчинення правопорушення, утворюють склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 МК України, а тому підстави для кваліфікації його дій за ч.6 ст.481 МК України відсутні.

Оформлення органом митниці протоколу про порушення митних правил щодо PATSIAS LOIZOS за ч.6 ст.481 МК України та застосування щодо нього норми права у зворотній дії, погіршує його становище, що є неприпустимим відповідно до ст. 58 Конституції України та Європейської конвенції з прав людини.

Захисник вважає, що оскільки ч.6 ст.481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року, PATSIAS LOIZOS не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, оскільки згідно з ст.58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

На думку адвоката, враховуючи вимоги ч.1 та ч.2 ст.8 КУпАП, облік сукупного терміну тимчасового ввезення терміном до 1 року, наявність якої передбачена диспозицією ч. 6 ст. 481 МК України, починається з моменту введення в дію ч.6 ст. 481 МК України.

Представник Одеської митниці Держмитслужби України ОСОБА_6 та адвокат Юрченко А.В. у судове засідання апеляційного суду не з`явились.

Адвокат Юрченко А.В. про причини неявки апеляційний суд не повідомив.

Від представника митниці надійшло клопотання, в якому він просив розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.487 КПК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин та з огляду на положення ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності сторін

Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі представника митниці, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Що стосується клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження, судом встановлено наступне.

Згідно з 5 ст. 529 МК України, постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційний суд наголошує, що норми КУпАП та МК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Як вбачається з матеріалів судової справи, вперше представником митниці апеляційна скарга на постанову суду від 06.08.2024 року була подана 14.08.2024 року, тобто в межах 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч.2 ст.294 КУпАП.

Разом з тим, постановою Одеського апеляційного суду від 05.09.2024 року вказана апеляційна скаргу була повернута апелянту, оскільки долучена до скарги довіреність, яка уповноважувала ОСОБА_6 представляти інтереси Одеської митниці, втратила чинність.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції роз`яснив, що відповідно до ст.294 КУпАП, повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КУпАП.

Після цього, усунувши недоліки первинної скарги, 09.09.2024 року, представник митниці Бєлошицька Л.Ф. повторно подала апеляційну скаргу, в якій порушила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне поновити представнику митниці строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 06.08.2024 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови місцевого суду, апеляційним судом встановлено таке.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил встановлений розділом ХІХ Митного кодексу України.

Згідно зі ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративних стягнень.

Згідно зі статтею 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є:

1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил;

2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю;

3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Законодавець не допускає розширеного трактування ст.467 МК України, натомість чітко визначає, що стягнення може бути накладено не пізніше ніж через 6 місяців з дня виявлення правопорушення.

Апеляційний суд встановив, що 14.07.2019 року громадянин Кіпру PATSIAS LOSZOS ввіз легковий автомобіль марки «Ford Mondeo», д/н НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , реєстрації Кіпр, на митну територію України через Пункт пропуску 500510, в режимі «тимчасового ввезення» терміном до одного року, для особистого користування.

22.11.2023 року о 15 годині 30 хвилин в ВМО №2 митного поста «Рені» Одеської митниці в якості пасажира прибув громадянин Кіпру PATSIAS LOSZOS. Під час здійснення митного контролю та перевірки документів встановлено, станом на 22.11.2023 року, транспортний засіб марки «Ford mondeo», д/н НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , реєстрації Кіпр, за межі митної території України вивезеним не значиться та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення.

Цього ж дня, 22.11.2023 року відносно PATSIAS LOSZOS складений протокол №1818/50000/23 про порушення митних правил за ч.6 ст.481 МК України.

Частиною 6 ст.481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

У даній справі строк тимчасового ввезення легкового автомобіля «Ford Mondeo», д/н НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 сплив 14.07.2020 року.

Відповідно до положень ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст.522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Апеляційний суд звертає увагу, що особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі визначені Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 за №657 (далі-Порядок).

Розділом ІІ Порядку визначені особливості виконання митних формальностей відповідно до митного режиму тимчасового ввезення. При цьому, главою 5 цього Розділу врегульовано питання щодо здійснення контролю за дотриманням вимог митного режиму тимчасового ввезення, та частиною першою передбачено, що контроль за дотриманням умов митного режиму тимчасового ввезення покладається на митницю оформлення.

Так, пунктом 5 глави 5 Розділу ІІ Порядку передбачено, що для забезпечення контролю за товарами, що перебувають у митному режимі тимчасового ввезення, а також обміну інформацією між митними органами стосовно таких товарів використовується ЄАІС.

До ЄАІС вноситься інформація про митні формальності, що виконуються відносно тимчасово ввезених товарів, зокрема про:

- поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення;

- засоби, застосовані для ідентифікації товарів;

- дозволи, надані митним органом на неодноразове переміщення через митний кордон України товарів протягом строку дії митного режиму тимчасового ввезення;

- дозволи (загальні дозволи) на тимчасове ввезення контейнерів, пiддонiв, упаковок без оформлення МД або книжки А.Т.А.;

- продовження строку тимчасового ввезення;

- строк, установлений митним органом для реекспорту;

- передачу права використання митного режиму тимчасового ввезення;

- проведення митного огляду;

- складення протоколу про порушення митних правил;

- накладення арешту або тимчасове вилучення тимчасово ввезених товарів у справі про порушення митних правил;

- завершення режиму тимчасового ввезення;

- припинення режиму тимчасового ввезення.

Інформація до ЄАІС вноситься посадовою особою митного органу, яким здійснюється відповідна митна формальність, невідкладно після її виконання.

Пункт 4 глави 5 Розділу ІІ Порядку передбачає, що наявність, стан товарів, що перебувають у режимі тимчасового ввезення, а також їх цільове використання контролюються митними органами із застосуванням форм митного контролю, визначених ст.336 Кодексу. Вибірковість та періодичність здійснення митного контролю визначається відповідно до положень ст. 320 Кодексу, характеристики товарів, мети, строку та інших умов перебування товарів у режимі тимчасового ввезення.

Частиною 1 ст.320 МК України визначені форми та обсяги митного контролю, які обираються посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або автоматизованою системою управління ризиками. Не допускається визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Відповідно до ч.4 ст.337 МК України контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань митної справи.

Більш того, глава 77 МК України регулює взаємовідносини митних органів з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, суб`єктами підприємницької діяльності.

Так, за ч.1 ст.558 МК України митні органи при виконанні покладених на них завдань взаємодіють, у тому числі шляхом обміну інформацією, з правоохоронними органами в порядку, встановленому законодавством.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що положеннями ч.5 ст.558 МК України передбачено обов`язок митних органів надавати Державній прикордонній службі України доручення щодо інформування митних органів про факт наміру перетинання державного кордону України особами, стосовно яких митними органами було виявлено порушення митних правил, якщо особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не були присутні при складенні протоколу про порушення митних правил.

Так, ч.7 ст.558 МК України передбачено, що з метою контролю за державною реєстрацією транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України громадянами, у строки, встановлені законодавством, а також контролю за цільовим використанням та/або передачею транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України чи поміщених у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такі транспортні засоби на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту, митні органи у автоматизованому режимі зобов`язані передавати органам Національної поліції інформацію щодо:

- транспортних засобів особистого користування із зазначенням строків їх тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту та із зазначенням відомостей про осіб, які тимчасово ввезли такі транспортні засоби чи помістили їх у митний режим транзиту;

- транспортних засобів особистого користування, щодо яких порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме порушено строки їх тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, із зазначенням відомостей про осіб, які тимчасово ввезли ці транспортні засоби чи помістили їх у митний режим транзиту.

Із аналізу зазначених норм вбачається, що саме митні органи здійснюють контроль, в тому числі щодо виявлення порушення строків тимчасового ввезення транспортних засобів з використанням ЄІАС та аналізу відомостей з цієї системи щодо завершення режиму тимчасового ввезення, припинення режиму тимчасового ввезення, та зобов`язані у разі такого виявлення повідомляти Державну прикордонну службу України та органи Національної поліції у випадках, коли особи, що порушила такі строки та не була присутня при складенні протоколу про порушення митних правил.

Тобто, протоколи про порушення митних правил, у разі виявлення митними органи порушення строку тимчасового ввезення, можуть складатись і за відсутності особи, і саме в таких випадках митний орган зобов`язаний самостійно виявляти та фіксувати такі порушення, а не лише під час перетину відповідною особою державного кордону (як в даній справі) під час перевірки наявності відомостей про тимчасове ввезення такою особою на митну територію України транспортного засобу.

Апеляційний суд враховує, що інформація щодо не вивезення транспортного засобу PATSIAS LOSZOS у встановлені строки містилась у програмно-інформаційному комплексі ЄАІС ДМСУ, а тому була відомою митному органу станом на 14.07.2020 року (дата закінчення строку тимчасового ввезення автомобілю).

Проаналізувавши наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що у митний орган при наявності доступу до ЄІАС та наявності в ній відомостей про строки тимчасового ввезення PATSIAS LOSZOS, на митну територію України транспортного засобу в режимі «тимчасового ввезення», був зобов`язаний надати відповідну інформацію до Державної прикордонної служби України та органів Національної поліції, з метою якнайшвидшого встановлення місця знаходження транспортного засобу та PATSIAS LOSZOS, як особи, що його тимчасово ввезла на митну територію України, та в найкоротші строки скласти протокол про порушення митних правил за ч.6 ст.481 МК України і передати справу до суду.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що Державна митна служба України вживала заходи на виконання положень ч.ч.5,7 ст.558 МК України щодо своєчасного виявлення порушення митних правил ОСОБА_3 щодо тимчасово ввезеного ним транспортного засобу Ford Mondeo», д/н НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 .

Апеляційний суд наголошує, що саме положення ч.7 ст.558 МК України передбачають автоматизований контроль за державною реєстрацією транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України громадянами, у строки, встановлені законодавством.

Однак, митним органом таких дій відносно ОСОБА_3 вчинено не було, а протокол про порушення митних правил №1818/50000/23 відносно останнього складено лише 22.11.2023 року, тобто більш ніж через 3 роки з моменту порушення строку тимчасового ввезення автомобілю.

Беручи до уваги основоположний принцип правової визначеності, апеляційний суд зазначає, що строки притягнення особи до відповідальності, в тому числі за порушення митних правил, не можуть бути безмежними та залежати лише від моменту, так званого «виявлення» правопорушення правоохоронними органами.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що на час надходження до місцевого суду матеріалів справи (13.02.2024 року) та винесення оскарженої постанови відносно ОСОБА_3 (06.08.2024 року) закінчився шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.1 ст.467 МК України.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закриття провадження по справі про притягнення PATSIAS LOSZOS до адміністративної відповідальності ч.6 ст.481 МК України, в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що обрахунок строків накладення адміністративного стягнення не може ставитися у залежність від внутрішньої організації роботи в органах митниці. Митниця як орган виконавчої влади зі значним штатом співробітників наділена відповідними можливостями щодо оперативного опрацювання відповідних документів.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Враховуючи викладене суд вважає, що апеляційна скарга представника Одеської митниці ДМС України ОСОБА_6 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 380, 458, 467, 481, 486, 489, 495 Митного кодексу України, ст.ст. 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Поновити представнику Одеської митниці Держмитслужби України Бєлошицькій Л.Ф. строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2024 року відносно PATSIAS LOIZOS.

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби України ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2024 року, якою провадження по справі про порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України відносно PATSIAS LOIZOS закрито на підставі п.7 ст.247 МК України, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський