ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2385/24 Справа № 206/2455/24 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А.О. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

захисника Глущенко І.О.

апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, захисника Глущенко І.О. на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАЛ, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із постановою суду першої інстанції, 27.04.2024 року о 10 год. 35 хв. в м. Дніпро, вул. Михайла Дідевича, 60, водій ОСОБА_1 керував т.з. BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголя з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Водій від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився, що було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор, та від керування т/з був відсторонений. Своїми діями у цій частині водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Глущенко І.О. просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржувану постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Обгрунтовуючи необхідність поновлення строку апеляційного оскарження, вказує, що повний текст постанови було надіслано для оприлюднення 02.07.2024 року, зареєстровано 03.07.2024 року, забезпечено надання загального доступу 04.07.2024 року. 12.07.2024 року, у межах строку апеляційного оскарження, стороною захисту було за допомогою системи Електронний суд подано апеляційну скаргу, втім на розгляд апеляційного суду вона не надійшла, її доля є невідомою, що потягнуло необхідність повторного подання такої скарги на паперовому носії та порушення питання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, постанова є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає про те, що матеріалами провадження не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зокрема відеозаписом даний факт не підтверджується.

Вказує, що у працівника поліції не було підстав для висунення ОСОБА_1 пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки останній фактично ознак сп`яніння не виявляв, поводився спокійно і виважено.

Також зазначає, що в протоколі графа До протоколу додаються містить вказівку на пояснення свідків, тоді як фактично матеріали справи не містять таких пояснень.

Вказує, що направлення на огляд до медичного закладу не складалося і ОСОБА_1 , не видавалося, в матеріалах справи такий документ відсутній. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені докладні відомості про прилади, за допомогою яких здійснювалася зйомка, а вказані лише номери.

Зазначає, що з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_2 виявляв ознаки сп`яніння, а відтак не підтверджується наявність підстав для пропозиції йому пройти відповідний огляд.

Вказує, що згідно і відеозаписом транспортний засіб BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуває на парковці, поліцейські здійснюють спілкування з ОСОБА_1 та пропонують йому пройти огляд, зазначаючи зі слів свідка, а не з власних спостережень та фіксації, що останній нібито керував транспортним засобом. На думку апелянта, за таких обставин не може вважатися підтвердженим факт керування транспортним засобом, і як наслідок наявність у ОСОБА_1 статусу водія.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки згідно із долученими екранними копіями з порталу Електронний суд первинно апеляційна скарга була надіслана захисником 12.07.2024 року, у межах строку апеляційного оскарження, що свідчить про те, що стороною захисту своєчасно вживалися заходи щодо апеляційного оскарження, яке не відбулося з незалежних від них причин.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського Бабенко Я., з якого вбачається, що 27.04.2024 року о 10-30 години, під час несення служби в Легіон 324 на службовий планшет надійшов виклик ДТП без травмованих за адресою: вул. Михайла Дідевича, буд.60 у м. Дніпро. Прибувши на місце було встановлено особу заявника ОСОБА_3 , який повідомив, що водій автомобіля BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 скоїв наїзд на його собаку. Під час спілкування, у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився; відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, яким зафіксовано, що водій ОСОБА_1 на вимогу співробітників поліції, які виявили в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, пройти огляд в установленому законом порядку, а саме за допомогою спеціального приладу «Драгер» та у медичному закладі, відмовився.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно із якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта стосовно того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки матеріали провадження не містять достовірного підтвердження та доказів цієї обставини, суд апеляційної інстанції оцінює як необгрунтовані, оскільки вони спростовуються дослідженими доказами а також поясненнями самого ОСОБА_1 .

Так, ОСОБА_1 у судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що 27.04.2024 року він віз дитину на змагання. Коли заїжджав до лісу у Придніпровську, то під колеса кинулась собака, яка була без хазяїна. Зауважив, що їхав дуже повільно, оскільки там дуже погана дорога. Через деякий час якийсь чоловік накинувся на нього та звинуватив, що він наїхав на собаку та перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Цей чоловік викликав поліцію та було складено протокол. Також ОСОБА_1 пояснив, що напередодні вживав алкогольні напої, тому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

На думку суду апеляційної інстанції, вказані відомості поза розумним сумнівом підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем та наявність підстав для висловлення працівниками поліції йому як водієві транспортного засобу пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, від якої він відмовився, про що і зазначив у своїх письмових поясненнях.

Посилання захисника на те, що матеріали справи не містять пояснень свідків, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки з відеозапису вбачається, що свідки були на місці подій, надавали свої пояснення на боді-камеру працівників поліції. Відсутність у матеріалах справи їх письмових пояснень істотного значення для оцінки законності та обгрунтованості оскаржуваної постанови не має.

Посилання апелянта на те, що зовнішній вигляд та поведінка ОСОБА_1 не давали підстав для висунення йому пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, встановлення наявності або відсутності у водія ознак сп`яніння, а також прийняття рішення про необхідність проходження водієм відповідного медичного огляду або про відсутність такої необхідності, віднесені до виключної компетенції поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України.

За змістом п. 2.5. ПДР будь-які особисті міркування водія, зокрема суб`єктивна оцінка ним власного стану та його зовнішніх проявів, не є підставою для відмови від проходження запропонованого працівником поліції медичного огляду на стан сп`яніння, обов`язковість якого встановлена законодавством.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що протокол підписаний власноручно ОСОБА_1 , при цьому будь - яких заперечень чи зауважень він не висловлював. Крім того, в протоколі міститься відмітка про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, даний протокол підписано та жодних зауважень не надано, правопорушником в поясненнях вказано, що пояснення надасть у суді (а.с. 1).

Посилання апелянта на те, що поліцейськими не було складено направлення для проходження ним медичного огляду у закладі охорони здоров`я, не обгрунтовують апеляційні вимоги, оскільки дана обставина не спростовує підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Більше того, складання вказаного документу за умови відмови водія від проходження будь-якого огляду позбавлене сенсу.

Всі інші доводи апеляційної скарги захисника, судом оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги апелянта є неприйнятними.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця