Справа № 467/880/24
Провадження № 33/812/492/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання - Травкіною В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 червня 2024 року серії ААД № 581839 14 червня 2024 року о 20:10 год. в смт. Арбузинка по пров. Краснянському, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновку суду обставинам справи, просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначав, що висновок суду про те, що він керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, не ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах. Так, жодного обстеження йому ніхто не проводив, акту про його стан ніхто не складав, а зазначення у мотивувальній частині постанови такого висновку порушує ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод. Як вказав апелянт, він перебуває в особистих неприязних відносинах з особами які склали на нього протокол про адміністративне правопорушення і вказані особи діяли виключно з метою притягнення його до будь-якої адміністративної відповідальності, з цією метою вони постійно безпричинно зупиняють його автомобіль. Так 14 червня 2024 року він поспішав додому щоб вжити ліки, оскільки він є учасником бойових дій, був мобілізований в 2022 році, брав участь у захисті держави під час повномасштабного вторгнення, у зв`язку із чим має поранення та нестійкий психічний стан. Вчергове побачивши його автомобіль, працівники поліції відразу його зупинили. Вважає необґрунтованим зазначення судом в оскаржуваній постанові що причиною зупинки були пошкодження автомобіля, оскільки ці пошкодження розташовані на кришці багажнику, що працівники поліції не могли побачити і видумали їх як причину зупинки вже після зупинки автомобіля, так само як і не могли вони побачити непристебнутий ремінь безпеки в чорному тонованому авто. Будь-яких законних причин для зупинки автомобілю працівники поліції не мали, пропонуючи проїхати до лікарні, не роз`яснили причини такої поїздки, та навіть не отримавши чіткої відмови, почали складати протокол про адміністративне правопорушення, і навіть не пояснили за яке саме правопорушення складають такий протокол. На думку апелянта, в даному випадку чітко вбачається підбурювання працівників поліції на вчинення правопорушення і їх дії в жодному випадку не були пасивним документуванням правопорушення чи намагання припинити правопорушення, а направленні виключно з метою спровокувати вчинення правопорушення, що є грубим порушенням ст.6 Конвенції про права людини та основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 09.06.1998 року у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії», (Teixeira de Castro v. Portugal); Рішення від 2 грудня 2015 року у справі «Таранекс проти Латвії» (Taraneks v. Latvia); Рішення від 26 травня 2016 року у справі «Банникова проти Росії» (Bannikova v. Russia). Також звертає увагу, що беззаперечним доказом саме провокування працівниками поліції на вчинення правопорушення є відсутність навіть згадування працівниками поліції про письмове направлення на медичний огляд на стан сп`яніння, тоді як у матеріалах справи він наявний.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 31). Клопотань про відкладення судового засідання не надходило.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що суд першої інстанції наведених вище вимог законодавства дотримався.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. №3353-XII встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачений обов`язок учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.п."а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція).

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 червня 2024 року серії ААД № 581839 14 червня 2024 року о 20:10 год. в смт. Арбузинка по пров. Краснянському, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Шкода октавія, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 1).

ОСОБА_1 від підписів у протоколі відмовився.

До протоколу додано DVD диск з нагрудної камери TESKAR BDC -23 M та відеореєстратору.

Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі зафіксований проведеною працівниками поліції відеозйомкою на нагрудний відеореєстратор та на автомобільний відеореєстратор.

З відеозапису, зробленого на автомобільний відеореєстратор, вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб «Шкода Октавія», державний номер НОМЕР_1 , та після того як поліцейський взяв у ОСОБА_1 посвідчення водія той без дозволу поліцейського привів у рух свій транспортний засіб та покинув місце зупинки, поліцейські переслідували автомобіль ОСОБА_1 та наздогнали його, коли той зупинився на узбіччі.

З відеозапису зробленого на нагрудний відеореєстратор, вбачається, що працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер, на що останній відповів відмовою (відео 20:14:00 -20:15:38), після чого працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду, на що ОСОБА_1 реагував агресивно, висловлювався нецензурно та казав: «… я що десь їхав, я тут стояв, а ти підійшов» (відео 20:15:43-20:16:47). Зафіксована відеозаписом поведінка ОСОБА_1 свідчила про небажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. Неодноразове ігнорування пропозиції поліцейського не можна розцінити інакше як відмову від проходження огляду.

Отже дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмовою ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги з приводу того, що висновок суду про те, що він керував з ознаками алкогольного сп`яніння не ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах.

Відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Факт виявлення у ОСОБА_1 таких ознак алкогольного сп`яніння як: нестійка хода та запах алкоголю з порожнини рота - підтверджується відображенням цих ознак у протоколі про адміністративне правопорушення, а факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом з автомобільного відеореєстратора працівників поліції.

Що стосується посилань ОСОБА_1 на безпідставність зупинки транспортного засобу працівниками поліції, які на його думку, діяли виключно з мотивів особистих неприязних відносин до нього, то такі не можуть бути прийняті до уваги. Так, відповідно до відеозапису поліцейський повідомляв ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу, а саме: у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не був пристебнутий паском безпеки, а також в зв`язку з пошкодженнями його транспортного засобу, що дає підстави вважати, що він був учасником ДТП.

Не можуть бути прийняті до уваги твердження ОСОБА_1 про неправомірні дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Такі доводи апелянта є надуманими, оскільки не підтверджуються жодними доказами та суперечать встановленим на підставі сукупності доказів обставинам справи. З відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що будь-якого підбурювання з боку поліцейських не було та працівники поліції роз`яснювали ОСОБА_1 про необхідність проїхати до закладу охорони здоров`я для визначення стану його сп`яніння, також повідомляли останньому, що за відмову від проходження огляду на нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що у матеріалах справи наявне направлення на медичний огляд на стан сп`яніння, тоді як під час складання матеріалів працівниками поліції про таке направлення не згадувалось, - апеляційний суд не враховує, оскільки таке не свідчить, що направлення на медичний огляд на стан сп`яніння під час складання адмінматеріалів поліцейськими не було виписано, а з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово відмовлявся від ознайомлення з матеріалами щодо вчиненого ним правопорушення та від їх підпису.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржувались дії працівників поліції при складанні ними адміністративних матеріалів.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

За такого немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

З огляду на викладене, прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 вересня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць