справа № 631/1566/24
провадження № 3/631/710/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2024 року селище Нова Водолага
Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Тетяна Михайлівна, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
01 жовтня 2024 року до Нововодолазького районного суду Харківської області від Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області для розгляду по суті надійшов адміністративний матеріал, складений відносно ОСОБА_1 .
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 256051, складеного 19 вересня 2024 року поліцейським офіцером громади Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції Лешевим Максимом Олександровичем, убачається, що 03 липня 2024 року близько 00 години 30 хвилин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , з підвального приміщення таємно викрав мідний кабель КГ 4*35, довжиною 3 метри, на загальну суму 1584 гривні 75 копійок, з урахуванням ПДВ та зносу на 02 липня 2024 року, вартість 1 метра складає 528 гривень 25 копійок, з урахуванням ПДВ та зносу на 02 липня 2024 року.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 2 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.
ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнав у повному обсязі, підтвердив обставини вчиненням ним крадіжки, як зазначено у протоколі. У скоєному щиро розкаявся та просив суд призначити йому покарання за вчинене правопорушення у виді штрафу. Зазначивши, що має місце роботи, до осіб з інвалідністю він не відноситься.
Суддя, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Положення частин 1 та 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до приписів частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення (проступок) це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 Кодексу України про адміністративне правопорушення).
При цьому, положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями частини 2 статті51 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.
Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.
Статтею 7 Закону України № 3460-IX від 09 листопада 2023 року «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб в сумі 3028 гривень 00 копійок.
Таким чином, для кваліфікації дій особи за частиною 2 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення вартість майна, що є предметом посягання, повинна становити від 1514 гривень 00 копійок до 6056 гривень 00 копійок.
В даному випадку вартість викраденого з території колишнього терапевтичного відділення Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Старовірівської об`єднаної територіальної громади Харківської області майна, згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 3772/24, складеного судовим експертом ОСОБА_2 , складає 1584 гривні 75 копійок.
Окрім визнання своєї провини, вина ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться у:
-протоколі про адміністративне правопорушення ВАД № 256051, складеному 19 вересня 2024 року поліцейським офіцером громади Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції Лешевим М. О., який підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень та з вказівкою, проте що згоден (а. с. 1);
-копії протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03 серпня 2024 року (а. с. 6);
-копії протоколу допиту представника потерпілого ОСОБА_3 , який займає посаду заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення керівного складу Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Старовірівської об`єднаної територіальної громади Харківської області», від 04 липня 2024 року (а. с. 7 8);
-копії протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 05 липня 2024 року (а. с. 9 11);
-копії протоколу допиту свідка ОСОБА_1 від 05 липня 2024 року (а. с. 12 14);
-копії постанови про призначення судово товарознавчої експертизи від 30 липня 2024 року (а. с. 15);
-копії висновку експерта ОСОБА_2 за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 3772/24 від 30 липня 2024 року, з якого вбачається, що 3 метра кабелю КГ 4*35, в технічно справному стані, придатному для використання за призначенням, введений в експлуатацію в 2006 році, станом на 02 липня 2024 року складає 1584 гривні 75 копійок (а. с. 16 20).
На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки з території колишнього терапевтичного відділення Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Старовірівської об`єднаної територіальної громади Харківської області.
Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні крадіжки майна, судді не надано.
Як вже було зазначено вище, за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбачена відповідальність за частиною 2 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В даному випадку вартість викраденого з території Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Старовірівської об`єднаної територіальної громади Харківської області майна, згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 3772/24, складеного судовим експертом ОСОБА_2 , складає 1584 гривні 75 копійок.
Таким чином, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за частиною 2 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вартістю 1584 гривні 75 копійок.
Згідно з частиною 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
В якості обставини, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя вбачає наявність щирого каяття з боку ОСОБА_1 .
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення ОСОБА_1 суддею не встановлено.
Керуючись принципом верховенства права, з урахуванням вимог статей 33, 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень та досягнення мети адміністративного покарання, беручи до уваги характер скоєного адміністративного правопорушення, особу правопорушника, який працює, але не офіційно, до осіб з інвалідністю не відноситься, та ступень його вини, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції частини 2 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з урахуванням вимог статтей 34 та 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Саме ця міра покарання, на думку суду, буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.
В порядку частини 5 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.
Відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з частиною 1 та пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України № 3674-VI від 08 липня 2011 року «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється.
Приписами статті 7 Закону України № 3460-IX від 09 листопада 2023 року «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб в сумі 3028 гривень 00 копійок.
В зв`язку з вищевикладеним, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 605 гривень 60 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 9 11, 23, 24, 25, 27, 33 35, частиною 2 статті 38, статтею 40-1, частиною 2 статті 51, статтями 245, 246, 249 252, частиною 1 статті 255, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 285, частиною 2 статті 287, статтями 294, 298, частинами 1 і 2 статті 299 та частиною 1 статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И В:
Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
В разі не сплати штрафу у строк встановлений частиною 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення у порядку примусового виконання постанови стягується штраф у подвійному розмірі (3400 гривень 00 копійок).
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: Т. М. Трояновська