Справа № 525/1062/24
Провадження №3/525/512/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2024 селище Велика Багачка

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В., секретар судового засідання Хоменко М.М., з участю захисника адвоката Валенка Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гром. України, військовослужбовця, проживаючого по АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності протягом року не притягався, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

16.08.2024 о 14 год. 08 хв. по вулиці Миру в с. Байрак Миргородського району Полтавської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2108» днз НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник адвокат Валенко Р.І. у судовому засіданні повідомив, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає. Пояснив, що ОСОБА_1 дійсно у дату та час, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення керував автомобілем, але у стані алкогольного сп`яніння не перебував, дійсно випив пляшку пива, проте воно було безалкогольне. Зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції була безпідставна. У протоколі не вказані ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 результатів проведеного огляду не зрозумів, на медичний огляд його поліцейський не направив, права не роз`яснив. У протоколі не вказані засоби фіксації адміністративного правопорушення. З урахуванням вищевикладеного, вважав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеною, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

З урахуванням думки захисника, на підставі ст. 268 КУпАП, суд прийшов до переконання про можливість проведення розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, заслухавши пояснення захисника, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Завданнями КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №774161 від 16.08.2024, у якому зазначені обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тестуванням на алкоголь до протоколу серії ААД №774161 від 16.08.2024, згідно якого ОСОБА_1 16.08.2024 пройшов огляд на стан сп`яніння, результати огляду 2,25 проміле (а.с. 2, 3);

- направленням на огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Миргородська ЛІЛ» від 16.08.2024, згідно якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, згідний з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 4);

- відеозаписом з боді-камери патрульного поліцейського, де зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (а.с. 5);

- довідкою ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області №4881/115/112/01-2024 від 19.08.2024 про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 . Т/з марки «ВАЗ 2108» днз НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 (а.с. 6);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2845954 від 16.08.2024 згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП штраф в розмірі 510 грн.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пункту 2.9 а ПДР, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи у своїй сукупності всі докази по справі, суд не бере до уваги пояснення захисника адвоката Валенка Р.І. та вважає їх обраним способом захисту, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими судом доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Так, із переглянутого відеозапису, установлено, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 був зупинений поліцейським, у зв`язку з порушенням останнім ПДР, що зафіксовано у постанові про накладення на останнього адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Частиною першою статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 ПДР).

У ході спілкування з водієм поліцейським були виявлені у останнього ознаки алкогольного сп`яніння про що було повідомлено останньому та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, відповідно до п. 2.5 ПДР України.

При цьому ОСОБА_1 було роз`яснено, що допустимою нормою алкоголю є 0,2 проміле, все, що більше свідчить про стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів, йому було повідомлено результати, роз`яснено, що результати огляду значно перевищують допустимий рівень алкоголю, що свідчить про те, що він перебуває у стані сп`яніння. ОСОБА_1 з результатами огляду погодився. Перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення йому були роз`яснені права.

Аналіз положень п. 2.9 а Правил дорожнього руху України в сукупності та в системному взаємозв`язку з пунктами 2, 3, 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про те, що у даній конкретній ситуації, яка склалася 16.08.2024 о 14 год. 08 хв. по вулиці Миру у с. Байрак Миргородського району, Полтавської області, з участю гр. ОСОБА_1 , відповідна уповноважена посадова особа Національної поліції мала право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного сп`яніння водія запропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку (що ним і було зроблено згідно даних протоколів про адміністративні правопорушення, які посвідчено відповідними написами, а також вбачається з переглянутих у судовому засіданні відеозаписів).

При цьому суд приходить до переконання, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 №1413/27858.

Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Суд враховує, позицію Європейського суду з прав людини, щодо того, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення ЄСПЛ «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Таким чином, заслухавши пояснення захисника адвоката Валенка Р.І., дослідивши сукупність наявних матеріалів справи, переглянувши відеозапис (в обсязі, який наданий суду органом Національної поліції) і давши цим доказам належну оцінку, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Досліджені докази повністю узгоджуються між собою, їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення є доведеною поза розумним сумнівом.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер ( ч. 2 ст. 61 Конституції України).

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Ураховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у сфері транспорту, того, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягався, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даних справах про адміністративні правопорушення належить стягнути з гр. ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 61 Конституції України, ст. ст. 9, 23, 27, 33, 40-1, 130 ч. 1, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Я.В. Прасол