Провадження №3/748/76/24
Єдиний унікальний № 748/4909/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої - судді Майбороди С.М,

за участю секретаря Пасько К.П.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого

електрогазозварником ДСП "Чорнобильська АЕС"

що проживає за адресою:

АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до складеного протоколу 22.11.2023 року о 13 годині 15 хвилин ОСОБА_1 на 8 км а/д Чернігів-Пакуль-КПП Славутич, поблизу с. Киїнка Чернігівського району, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість), від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що у нього відсутні були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, він не вживає наркотичних засобів, про що повідомляв працівників поліції. Працівники поліції безпідставно його зупинили та провели обшук автомобіля, в подальшому запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що він погодився. Після того як він погодився проїхати у лікарню, один з працівників поліції відвів його в бік та почав пропонувати відмовитись від проходження огляду, вказуючи, що у нього всеодно щось знайдуть, а потім повідомлять за місцем роботи. Після сказаного він почав побоюватись їхати на медичний огляд та відмовився від проходження огляду.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із зазначенням усіх її складових, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчиненні процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. При розгляді справи службові особи, що здійснюють розгляд, повинні керуватися виключно даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наведене дає підстави стверджувати те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які вказують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.

Згідно п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони та здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкції), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Аналізуючи відеозапис судом встановлено, що спочатку в автомобілі, яким керував ОСОБА_1 , проводиться обшук, після того, як нічого не було знайдено ОСОБА_1 зазначається про наявність ознак наркотичного сп`яніння, при цьому з відеозапису не вбачається у водія ОСОБА_1 неприродної блідості обличчя, відсутнє тремтіння пальців рук, поліцейський, перевіряючи зіниці очей, не зняв в повному обсязі їх реакцію на світло. Таким чином не встановлено підстав вважати, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння. Також ОСОБА_1 вказував, що за місцем роботи він проходить постійно медичний огляд, наркотичні засоби взагалі не вживає. На пропозицію працівників поліції пройти огляд у лікаря нарколога ОСОБА_1 однозначно погодився, після чого один поліцейський залишається спілкуватись з пасажиром автомобіля, а інший відходить у бік разом зі ОСОБА_1 , в подальшому після спілкування ОСОБА_1 знову пропонується пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, після чого ОСОБА_1 відмовляється та вказує, що у нього відсутні ознаки наркотичного сп`яніння.

Дослідивши всі докази у провадженні, в їх сукупності, слід визнати, що вони є суперечливими, а тому не можуть бути розцінені як такі, що беззаперечно вказують на доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: ... юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку, що наявною сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП пілягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.247, 283,284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Майборода