Головуючий у суді першої інстанції: Українець В.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 760/12559/24

провадження №33/824/3726/2024

19 вересня 2024 - року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

за участю представника Київської митниці Маркової Г.Ю. та захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Проскурня Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника ТОВ «А-ЕНЕРГІЯ» (, юридична адреса: Україна, 50006, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вантажна, 16), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), РНОКПП НОМЕР_1 ,за ст. 485 МК України,

за апеляційною скаргою Київської митниці постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 21 червня 2024року,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу № 0243/10000/24 про порушення митних правил від 26 березня 2024 року за електронною митною декларацією (далі - ЕМД) типу ІМ/40/ТН від 01.02.2024 № 24UA67U0, поданою 01.02.2024 до відділу митного оформлення № 3 митного поста «Київ-центральний» Київської митниці декларантом ТОВ «А-ЕНЕРГІЯ» ОСОБА_1 відповідно до статті 260 МК України, після проведення огляду та відібрання проб (зразків) товару для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, оформлено та випущено у митний режим імпорту товар «масло кам`яновугільне вбирне» у кількості 23740 кг фактурною вартістю 17330,20 євро, із зазначенням коду товару згідно з УКТЗЕД.

16 лютого 2024 року до Київської митниці надійшов висновок експерта СЛЕД Держмитслужби № -0132 за результатами проведеного дослідження (аналізу, експертизи) проб та зразків товару, з яким, відповідно до ст. 356 Митного кодексу України, ознайомлений декларант ОСОБА_1

15 березня 2024 року ОСОБА_1 до відділу митного оформлення № 3 митного поста «Київ-центральний» Київської митниці відповідно до ст. 261 МК України в електронному вигляду подано додаткову митну декларацію типу ІМ/40ДТ №24UA62U6, яка містить точні відомості про товар, задекларований за вищевказаною тимчасовою митною декларацією.

У графі 33 вказаної ЕМД товар класифіковано за кодом згідно з УКТ ЗЕД та нараховано митні платежі у розмірі 148091 гривні 05 копійок у вигляді податку на додану вартість (ПДВ), що підлягають сплаті за цією митною декларацією, а також зазначено відомості щодо податків, які були сплачені за тимчасовою митною декларацією 24UA62U6 на загальну суму 239211 гривень 26 копійок, та підлягають поверненню, а саме:

-акцизний податок - 199342 гривні 72 копійки;

-податок на додану вартість - 39868 гривень 54 копійки (графа 47 ЕМД).

Під час виконання митних формальностей за ЕМД ІМ/40ДТ №24UA62U6 спеціалізованим підрозділом Київської митниці винесено рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2024 від 22.03.2024.

Відповідно до рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2024, заявлений до митного контролю та оформлення за митною декларацією типу ІМ/40ДТ від 15.03.2024 № 24UA62U6 товар має класифікуватись за кодом згідно з УКТ ЗЕД (графа 33 ЕМД) з описом у графі 31 ЕМД як ««Масло поглинальне - продукт перероблення кам`яновугільної смоли, отриманої шляхом фракціонування, у вигляді непрозорої рідини темно-коричневого кольору, що являє собою складну суміш ароматичних вуглеводнів (у тому числі нафтален, 1-метилнафтален, 2-етилнафтален, біфеніл, 1,3-диметилнафтален, 1,8-диметилнафтален, 1,2-диметилнафтален, 4-метил-1,1'-біфеніл, аценафтен). Окремі ароматичні вуглеводні містять азот -, кисень - і сірковмісні компоненти. 70 об.% (включаючи втрати)?переганяється при температурі 250 °С. Температура початку кипіння складає 226 °С. Температура кінця кипіння складає 270 °С. Сполуки з масовою часткою більше 50% відсутні. Густина проби за температури 15 °С становить 1036,0 кг/м. Використовується на коксохімічних підприємствах для абсорбції з коксового газу бензольних вуглеводнів. Торговельна марка: DEZA. Виробник: DEZA a.s.», що оподатковується податком на додану вартість (ПДВ) (ставка 20 %) та акцизним податком (ставка 213,50 євро за 1000 літрів, приведених до t 15 °С).

Таким чином, загальна сума несплачених митних платежів за митною декларацією типу ІМ/40ДТ від 15.03.2024 № 24UA62U6, складає 239211 гривень 26 копійок, з яких - акцизний податок - 199342 гривні 72 копійки, ПДВ - 39868 гривень 54 копійки.

Таким чином, керівник ТОВ «А-ЕНЕРГІЯ» ОСОБА_1 , будучі ознайомлений в належному порядку з результатами лабораторних досліджень та визначеними фізико-хімічними властивостями товару, в графі 31 митної декларації типу ІМ/40ДТ від 15 березня 2024 року № 24UA62U6 заявив неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів на суму 239211 гривень 26 копійок.

Отже, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 червня 2024 року провадження відносно керівник ТОВ «А-ЕНЕРГІЯ» ОСОБА_1 в справі про порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою, представник Київської митниці Маркова Г.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 21 червня 2024 року та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу відповідно до санкції ст. 485 МК України.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, представник апелянта зазначала, судом безпідставно не враховано висновок експертів СЛЕД Держмитслужби, яким визначено фракційний склад проби товару при температурі 250 °С, який має значення для правильної класифікації товару.

Також судом не враховано, що під час декларування товарів, які ввозяться на митну територію України, їх класифікація повинна здійснюватись відповідно до вимог митного законодавства України, а не Європейським митним переліком хімічних речовин, на що посилається в обгрунтування своєї позиції захисник ОСОБА_1 .

Також звертає увагу на те, що ввезений товар з торговою назвою «Washoil», торговельна марка: DEZA, виробник «DEZA a.s.» (Чехія), заявляється як готовий продукт, класифіковано за кодом 27079100 відповідно до HS (Гармонізована система опису та кодування товарів) - креозотове масло, на який видано паспорт, безпеки виробника. Вказаний товар, ввезений на адресу ТОВ «А--НЕРГІЯ» не піддавався будь-яким змінам з моменту переміщення через митний кордон України до випуску у вільний обіг за тимчасовою митною декларацією. При митному оформленні декларантом ОСОБА_1 вищевказаний товар заявляється також як готовий продукт - «масло вбирне», який відповідає вимогам ТУ У 20.1-7;2017 «Масло кам`яновугільне вбирне. Технічні умови», але класифікується за кодом згідно з УКТЗЕД , якому відповідає опис «- інші: - - інші: - - - масла неочищені: інші». Тоді як відповідно до рішення № KT-UA-2024 товар класифіковано за кодом згідно з УКТ ЗЕД якому відповідає опис «- інші суміші ароматичних вуглеводнів, з яких 65 об.% або більше (включаючи втрати) переганяється при температурі до 250 °С за методом ISO 3405 (еквівалентним методу ASTM D 86): - - для інших цілей».

Крім того, зазначає про те, що в оскаржуваній постанові суд першої інстанції безпідставно посилається на рішення судів в інших справах, що не стосу.ться конкретного товару, який був задекларований ОСОБА_1 за ЕМД ІМ/40/ДТ від 15.03.2024 № 24UA62U6/

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги та письмові пояснення, вважаю, що підстави для її задоволення відсутні у зв`язку з наступним.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на положення ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження по справі, виходив із того, що жодних належних доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, суду не надано та не зазначено про наявність таких доказів. Не надано і належних доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення дій, відповідальність за які, передбачена ст. 485 МК України.

Апеляційний суд погоджується з вказаними висновками, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно з ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.

Згідно положень ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Тобто, при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватися з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Згідно зі ст. 485 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а саме: заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 485 МК України, в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак: діяння, спрямоване на ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Верховний Суд у постанові від 27 січня 2022 року у справі № 725/3788/16-а зазначив, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). При цьому зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст. 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Також Верховний Суд у постанові від 22 травня 2020 року у справі № 751/1477/20 (провадження №К/9901/45268/18) вказав, що відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 485 МК України порушення митних правил має місце, зокрема, у разі заявлення декларантом у митній декларації: неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Отже, ст. 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети: неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського суду з прав людини. За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. У рішенні «Маліж проти Франції» від 23 вересня 1998 року, Європейський суд з прав людини визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення. Європейський суд з прав людини підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд першої інстанції безпідставно не врахував висновок експертів СЛЕД Держмитслужби, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної постанови, оскільки такі доводи не відповідають дійсності. Суд першої інстанції, оцінивши висновок експерта СЛЕД, дійшов правильного висновку про те, що оскільки висновок експерта не містить опису самого порядку дослідження, тому такий висновок є неналежним та недопустимим доказом.

Виробник DEZAa.s. підтвердив, що поставлений товар відповідає за хімічними та фракційними характеристиками маслу поглинальному за ТУ У 20.1-7;2017 «Масло кам`яновугільне вбирне. Технічні умови». ТОВ «А-Енергія», керівником якого є ОСОБА_2 , класифікувало товар за кодом відповідно до технічної характеристики цього товару, наданої його виробником, який вказує про те, що цей товар є готовим продуктом - маслом, а не сумішшю.

Митний орган передчасно та безпідставно прийшов до висновку, не надавши беззаперечних доказів вчинення дійОСОБА_1 , що мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, дослідивши надані докази, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не допущено.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах, наявних в матеріалах справи, зводяться до переоцінки доказів, які були зібрані митним органом і додані до протоколу про порушення митних правил, яким судом першої інстанції було надано належної оцінки, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та відхиляються апеляційним судом.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 21 червня 2024 року про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна