Справа № 645/5038/24
Провадження № 3/645/1563/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Мартинової О.М.,

секретар судового засідання Кривченко Т.В.,

прокурора Харитонової Н.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відпоідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли з Сьомого управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відносно :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з вищою освітою, лікаря-епідеміолога КНП " МКЛ № 31" ХМР, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

В провадження судді Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшли справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП: справа № 645/5038/24 (провадження № 3/645/1563/24), справа № 645/5039/24 (провадження № 3/645/1564/24).

Враховуючи, що вказані матеріали стосуються однієї і тієї ж особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи які розглядаються одним і тим же органом, суд постановою від 10.10.2024 року об`єднав справи в одне провадження.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією № 494 від 15.08.2024 року, ОСОБА_1 , являючись головним спеціалістом відділу санітарно-епідеміологічного нагляду та організації розслідування спалахів управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства, будучи відповідно до п. п. в п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону N? 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам п. 2-7 р. XIII «Прикінцеві положення» вказаного Закону несвоєчасно, а саме: 01.02.2024 о 11-38 год., без поважних причин не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2022 рік (далі - щорічна декларація за 2022 рік), чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУПАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення повязане з корупцією № 495 від 15.08.2024 року, ОСОБА_1 , являючись головним спеціалістом відділу санітарно-епідеміологічного нагляду та організації розслідування спалахів управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства, будучи відповідно до п. п. в п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону N? 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам п. 2-7 р. XIII «Прикінцеві положення» вказаного Закону без поважних причин несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме з 01.01.2024 року по 30.12.2024 року при звільненні, чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУПАП.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1, ст. 6 Закону України «Про Державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби. Посади державної служби в державних органах поділяються на категорії та підкатегорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень, змісту роботи та її впливу на прийняття кінцевого рішення, ступеня посадової відповідальності, необхідного рівня кваліфікації та професійних компетентностей державних службовців. Встановлюються такі категорії посад державної служби: категорія "В" - інші посади державної служби, не віднесені до категорій "А" і "Б".

Наказом в.о. начальника Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 28.04.2016 № 5-к ОСОБА_1 з 29.04.2016 року призначено на посаду головного спеціаліста відділу санітарно-епідеміологічного нагляду та організації розслідування спалахів управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області за переведенням з Головного управління Держсанепідслужби в Харківській області, з оплатою праці згідно штатного розпису, зі збереженням 13 рангу державного службовця.

Посада головного спеціаліста відділу ринкового нагляду Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області віднесена до категорії «В».

Відповідно до п. п. "в" п. 1 ч. 1 ст. З Закону № 1700-VII державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону № 1700-VII.

Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону України «Про Державну службу» на державних службовців поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Наказом начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 23.12.2022 № 704-К-СВ ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста відділу ринкового нагляду Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області з 30.12.2022.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Приміткою до ст. 172-6 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (до внесення змін ЗУ від 20.09.2023) особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» і «г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до п. 2 ч. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21, декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду. Декларація при звільненні не подається у таких випадках: особа, яка припинила здійснення діяльності на одній посаді, продовжує здійснювати діяльність на іншій посаді; особа, яка припинила здійснення діяльності, упродовж 30 календарних днів з дня припинення діяльності знову розпочала здійснення діяльності.

Підпунктом 1 п. 1 Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» встановлено, що фізичні особи, фізичні особи - підприємці, юридичні особи, крім тих, які наділені бюджетними повноваженнями згідно із законодавством, подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.

Враховуючи викладене, у період дії воєнного стану або стану війни в осіб, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. З Закону № 1700-VII, немає обов`язку, передбаченого ст. 45 цього Закону, щодо подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12.10.2023, зазначений обов`язок поновлено.

Зокрема, згідно з п. 2-7 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31.01.2024.

Так, ОСОБА_1 , яка 30.12.2022 року припинила займати посаду головного спеціаліста відділу ринкового нагляду Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, 01.02.2024 року о 11-38 год. подала декларацію за 2022 рік, шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агенства з питань запобігання корупції, при цьому, у вказаній декларації ОСОБА_1 неправильно обрала позначку, а саме замість «я припинила виконувати функції державии або органу місцевого самоврядування (після звільнення)», зазначила «я продовжую виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування». Таким чином, маючи обов`язок відповідно до п. 2-7 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII повинна подати декларацію не пізніше 31.01.2024, ОСОБА_1 подала вказані вище декларації 01.02.2024 року, тобто несвоєчасно.

Разом з тим, ОСОБА_1 , яка 30.12.2022 року припинила займати посаду головного спеціаліста відділу ринкового нагляду Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, 25.07.2024 року о 13-51 год. подала декларацію при звіфльненні шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агенства з питань запобігання корупції, при цьому, при цьому у вказаній декларації неправильно зазначила період, за який її подано, а саме не з 01.01.2022 по 30.12.2022 року, а з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року. Таким чином, ОСОБА_1 декларацію при звільненні, яку відповідно до п. 2-7 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII повинна була подати не пізніше 31.01.2024 року, подала 25.07.2024 року, тобто несвоєчасно.

Згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння.

Частиною 1 ст. 65-1 Закону № 1700-VII встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Таким чином, ОСОБА_1 не виконала вимоги п. 2-7 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинила адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

09.09.2024 року через канцелярію суду прокурором ОСОБА_2 були подані висновоки щодо наявності ознак адміністративного правопорушення повязаного з корупцією, в справах про адміністративні правопорушення № 645/5038/24, № 645/5039/24, в якиих посилаючись на обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення №№ 494,495 від 15.08.2024 року, просив визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністратиивних правопорушеннь передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУПАП, та застосувати до неї стягнення у виді штрафу.

Прокурор Харитонова Н.В., у судовому засіданні вважала доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала в повному обсязі, та зазначила, що при заповненні декларації дійсно була наявна помилка при заповненні розділів декларації, які допустила через неуважність, та строк подачі декларації пропустила, через заклопотаність.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

Положення чистин 1, 2 статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Приписами статті 280 КУпАП визначено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити у судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне та мотивоване рішення.

Згідно з ч. 2ст. 45 Закону № 1700-VIIособи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування визначена ч. 1ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до змісту диспозиції ч. 1ст. 172-6 КУпАП з об`єктивної сторони протиправний намір цього адміністративного правопорушення реалізується у формі дії (несвоєчасне подання декларації) та бездіяльності (неподання декларації). При цьому, характеризуючою ознакою вчинення особою такого проступку є саме відсутність поважних причин несвоєчасного подання нею декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

При встановленні наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, такими суб`єктами повинні обов`язково з`ясовуватися обставини щодо віднесення суб`єкта адміністративного правопорушення до осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», щодо несвоєчасності подання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також обставини щодо наявності або відсутності у такої особи поважних причин несвоєчасної подачі декларації.

Натомість згідно з ч. 1ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності.

Презумпція знання законодавства (лат. Ignorantia juris non excusat - незнання закону не вибачається) означає, що кожен вважається таким, що знає закони та інші нормативно-правові акти, які доведені до відома населення у порядку встановленому законом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених під час судового розгляду доказів по справі про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколами про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №№ 494, 495 від 15.08.29024 року;

- копією щорічної декларації за 2022 рік, датовану 01.02.2024 року, копією декларації при звільненні за період з 01.01.2022 року по 21.12.2022 року, датовану 25.07.2024 року,які роздруковані з офіційного вебсайту Національного агентства з питань запобігання корупції;

- копією витягу з наказу № 5-к від 10.05.20-24 року про прийняття ОСОБА_1 на посаду;

- копією наказу № 704-к-вс від 23.12.2024 року про звільнення ОСОБА_1 ;

-копією посадової інструкції ОСОБА_1 ,

- копією особової картки службовця № НОМЕР_1 ;

- копією пам`ятки про ознайомлення з відповідальністю за порушення ЗУ «Про запобігання корупції», яка 13.11.2017 року підписана ОСОБА_1 ;

- копією листа-ознайомлення з ЗУ «Про запобігання корупції», підписаний ОСОБА_1

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15.08.2024 року.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суд враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У судовому засіданні не встановлено обставин для визнання вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень малозначними.

Враховуючи обставини вчинених адміністративних правопорушень, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність, а саме щире каяття у вчиненому, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин та ступінь її вини, суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню нею нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах сансції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. На підставі ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 гривні.

Керуючись ст.172-20, ст.ст.248,251,252,268,280,283, КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.М. Мартинова