Справа № 703/5231/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністативних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 вересня 2024 року близько 20 години 30 хвилин в м. Сміла по вул. Незалежності, керувала автомобілем «Рено Меган», д.н.з. НОМЕР_2 , та, у порушення п.2.3 «б», 12.1 ПДР України, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При дорожньо-транспортній пригоді автомобіль отримав механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, травмовані відсутні.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Вона ж, 21 вересня 2024 року близько 20 години 30 хвилин в м. Сміла по вул. Незалежності, керувала автомобілем «Рено Меган», д.н.з. НОМЕР_2 , та скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_2 , у порушення п.2.10 «а» ПДР України, залишила місце пригоди.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що 21 вересня 2024 року у вечірній час керувала автомобілем «Рено» та рухалася по вул. Незалежності зі швидкістю приблизно 40 км/год. Під`їдаючи до пішохідного переходу, який розташований біля дитячого майданчику в центрі м. Сміла, з правої сторони дороги, приблизно за 10 метрів до пішохідного переходу, був припаркований автомобіль, який заважав її оглядовості щодо наявності або відсутності пішоходів, які мали намір перейти проїзну частину з правої сторони в межах вказаного пішохідного переходу. Коли вона під`їхала до пішохідного переходу, вона побачила як на пішохідний перехід вибігла дитина, у зв`язку з чим, з метою уникнення наїзду на дитину, вона застосувала екстрене гальмування та змінила напрямок руху автомобіля. Вказує, що контакту з дитиною не відчула. Зупинившись, вона побачила, що дитина побігла до своєї матері, яка перебувала біля пішохідного переходу. Вона почала виходити з автомобіля, однак у цей час декілька чоловіків, які перебували в кафе неподалік місця події підбігли до неї, і оскільки в автомобілі перебували лише жінки, вона злякалася цих чоловіків, які поводили себе агресивно по відношенню до неї, та поїхала з місця події. У подальшому, її переслідували на автомобілі. Про дорожньо-транспортну пригоди працівників поліції не повідомляла.

Суддя, врахувавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.2.3 «б», 12.1 ПДР, як зазначено в протоколі. Тому розглядаючи дану справу, суддя вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №134426 від 22 вересня 2024 року; даними картки обліку адміністративного правопорушення від 22 вересня 2024 року; даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 21 вересня 2024 року; даними рапорту старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Лисак Г.В. від 21 вересня 2024 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 23 вересня 2024 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 21 вересня 2024 року; даними довідки №7015 КНП «Смілянська міська лікарня» СМР від 21 вересня 2024 року; даними рапорту інспектора СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Юренка М. від 21 вересня 2024 року.

Дослідивши докази, оцінивши їх у відповідності до ст.252 КУпАП, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявне порушення п.2.3 «б», 12.1 ПДР, за що вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, суддя зазначає наступне.

Відповідно до п.2.10 «а» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №134434 від 22 вересня 2024 року; даними картки обліку адміністративного правопорушення від 22 вересня 2024 року; даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 21 вересня 2024 року; даними рапорту старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Лисак Г.В. від 21 вересня 2024 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 23 вересня 2024 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 21 вересня 2024 року; даними довідки №7015 КНП «Смілянська міська лікарня» СМР від 21 вересня 2024 року; даними рапорту інспектора СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Юренка М. від 21 вересня 2024 року.

Дослідивши докази, оцінивши їх у відповідності до ст.252 КУпАП, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявне порушення п.2.10 «а» ПДР, за що вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення, які підлягає застосуванню до неї за вчинення вищевказаних адміністративних правопорушень, суддя враховує обставини вчинення адміністративних правопорушень, а саме: що малолітній потерпілий ОСОБА_13 , якому на час дорожньо-транспортної пригоди виповнилося лише повних 3 роки, самостійно, без належного догляду батьків, зокрема не тримаючи його за руку при перетині проїзної частини, вибіг на пішохідний перехід, при цьому ОСОБА_1 , з метою уникнення наїзду на малолітнього ОСОБА_13 , застосувала екстрене гальмування та змінила напрямок руху свого автомобіля, що є наслідком мінімального контакту по дотичній автомобіля з малолітнім, який не зупинявся при появі автомобіля та продовжував рух у напрямку, в який змінювала рух автомобіля ОСОБА_1 ; відсутність у малолітнього потерпілого ОСОБА_13 значних тілесних ушкоджень, які виникли внаслідок контакту з автомобілем; підстави залишення ОСОБА_1 місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме прибуття на місце зупинки автомобіля свідків дорожньо-транспортної пригоди, які вели себе агресивно по відношенню до ОСОБА_1 та вчиняли відносно неї неправомірні дії, що викликало у останньої реалістичні побоювання за своє здоров`я; неповідомлення ОСОБА_1 працівників поліції про дорожньо-транспортну пригоду та місця свого знаходження після дорожньо-транспортної пригоди, а також неприбуття особисто як на місце дорожньо-транспортної пригоди після прибуття на нього працівників поліції, так і до відділу поліції, як безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, так і на наступний день, внаслідок чого її місцезнаходження було виявлено самостійно працівниками поліції; особу порушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася та визнала факт вчинення дорожньо-транспортної; відсутність обставин, що обтяжують її відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення в межах санкції ст.122-4 КУпАП як найбільш серйозного із вчинених адміністративних правопорушень у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Даний вид впливу, на думку судді, є достатнім і доцільним для її виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст.40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останньою не надані.

Керуючись ст.9, 23, 40-1, 122-4, 124, 252, 283-285, 294 КУпАП, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП, і, з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП, накласти на неї адміністративне стягнення у межах санкції ст.122-4 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023001 код класифікації: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Т.В. Ігнатенко