ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/8112/24 Провадження№ 3/636/4225/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року суддя Чугуївського міського суду Харківської області Гніздилов Ю. М., розглянувши в залі суду в м. Чугуїв справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуєва, громадянина України, працюючої адміністратором кафе «Аеліти», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ст. 173 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 257209 від 05 вересня 2024 року, ОСОБА_1 30 серпня 2024 року приблизно 20 год. 45 хв. перебуваючи за адресою: Чугуївський район, м. Чугуїв, вул. Червоної Калини виражалася нецензурною лайкою в громадському місці, внаслідок чого, порушила громадський порядок і спокій громадян.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою, що склала протокол, кваліфіковані за ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, належнним чином повідомлялась про дату та час розглячду справи.

Частиною першою статті 277 КУпАП визначено, що справи про адміністративне правопорушення розглядаються у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

Гарантії статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод включають зобов`язання суддів надавати достатні підстави для винесення рішень (H. v. Belgium (Н. проти Бельгії), § 53). Достатні підстави демонструють сторонам, що їхню справу було ретельно розглянуто.

Хоча національний суд користується певним правом розсуду, обираючи аргументи і приймаючи докази, він зобов`язаний обґрунтувати свої дії підставами для винесення рішень (Suominen v. Finland (Суомінен проти Фінляндії), § 36).

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у п. 41 рішенні Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п.27 рішення «Олександр Шевченко проти України» заява № 8371/02 від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» заява № 50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

Суддею при розгляді даної справи враховано позицію Верховного Суду відображену в п. 34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

З протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 257209 від 05 вересня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення 30 серпня 2024 року, тобто з дня вчинення ним зазначеного правопорушення на момент розгляду справи минуло понад 3 місяці.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП.

Тобто, приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

При цьому суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що закріплення строків давності слугує задля забезпечення юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від незаявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними.

Таким чином, оскільки на момент розгляду справи закінчилися строки, визначені ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення належить закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи, що провадження у цій справі слід закрити, судовий збір, передбачений нормою ст. 40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 38, 247, 283, 285 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в 10-денний строк з дня її винесення через Чугуївський міський суд Харківської області.

Суддя Ю. М. Гніздилов