Справа № 177/2384/24
Провадження № 3/177/1469/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 жовтня 2024 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В. розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

27.09.2024 о 16-39, ОСОБА_1 перебуваючи за місцем проживання співмешканки ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї співмешканки ОСОБА_2 , а також висловлював на її адресу погрози фізичною розправою, виганяв з житла, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи обізнаним щодо складенні відносно нього протоколу, будучи повідомленим дату, час та місця розгляду справи судом (зазначена в протоколі, копію якого отримав ОСОБА_1 ), долею справи не цікавиться, в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань щодо розгляду справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надав.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії». Суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки зазначена поведінка ОСОБА_1 , на переконання суду, направлена на затягування розгляду справи та нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 173-2 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, надала пояснення про те, що ОСОБА_1 був її співмешканцем та 27.09.2024 за місцем її проживання, він ображав її лайкою, погрожував та виганяв її з житла. Нині вона припинила стосунки з ОСОБА_1 Вказувала, що пробачила ОСОБА_1 , він має ряд захворювань, а тому просила не застосовувати щодо нього суворого стягнення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, крім пояснень потерпілої у судовому засіданні, підтверджується письмовими матеріалами дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 015566 від 27.09.2024 в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, зауважень останнього вказаний протокол не містить; рапортом поліцейського інспектора від 27.09.2024; протоколом про прийняття заяви від ОСОБА_2 та її поясненнями, в яких викладені обставини, ідентичні тим, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він визнав обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 Закону, економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Відповідно до п. 14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення діянь психологічного характеру (словесні образи, погрози) та економічного характеру (позбавлення житла), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставини, ступінь вини, особу ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП є справедливим та буде достатнім і необхідним для виховання особи.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 ст. 173-2, ст. 283, п. 1 ч. 1 ст. 284, КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя М.В. Березюк