ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Радченко Г.А., ознайомившись із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу серії ВАВ 978656, 28.11.2023 року о 19.40 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насилля психологічного характеру відносно колишньої співмешканки ОСОБА_2 , а саме виражався в її сторону нецензурною лайкою. Дії ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Пояснив, що 28.11.2023 року він приходив до колишньої співмешканки ОСОБА_2 для того, щоб забрати речі, проте її вдома не було, вона була у сусідки. Нецензурною лайкою він не виражався.

ОСОБА_2 на виклик в судове засідання не з`явилася, причини не явки не пояснила, про час і місце розгляду справи повідомлялася смс-повісткою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Звернення до різних органів державної влади, зокрема правоохоронних, свідчить про наявність конфлікту між сторонами, і самі по собі не підтверджують факту вчинення домашнього насильства.

Під час судового розгляду не здобуто доказів про те, що ОСОБА_1 своїми діями завдав шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Так, ОСОБА_1 , заперечував факт будь-якого насилля (як фізичного, так і психологічного), що міг мати місце 28.11.2023 року.

ОСОБА_2 в судове засідання на виклик не прибула та свої письмові пояснення не підтвердила. При цьому, у вказаних письмових поясненнях очевидно мається дописка про те, що ОСОБА_1 висловлювався на її адресу нецензурною лайкою саме 28.11.2023 року. Проте ця дописка зроблена без застереження та не завірена ні підписом інспектора, що відбирала пояснення, ні самою ОСОБА_2 , тому не може бути прийнята до уваги судом.

З огляду на викладене судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення його до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 247, 283, 284, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч.2 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подається до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: Г.А. Радченко