ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2390/24 Справа № 175/4907/24 Суддя у 1-й інстанції - Заборський В. О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Мороза Є.В. на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Звільнено від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ Про судовий збір,

за участю:

захисника Мороза Є.В.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2024 року 25 лютого 2024 року о 17-00 год. на 990 км автодороги М30 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, зіниці майже не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ним було виконано вимоги постанови Дніпровського апеляційного суду від 26 серпня 2024 року, якою було повернуто апеляційну скаргу на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2024 року. По суті просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП України.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що працівниками поліції порушено порядок направлення водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, не роз`яснено та не забезпечено право на захист, професійну правничу допомогу. Наголошує на тому, що у матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем. Зазначає, що з матеріалів справи не зрозуміло, на підставі чого був зупинений водій ОСОБА_1 та чи зупинявся він взагалі працівниками поліції. Вказує на те, що безпідставна свавільна зупинка транспортного засобу, якщо така зупинка мала місце, у спірних правовідносинах мала своїм наслідком подальші протиправні дії з боку поліцейських патрульної поліції, які не були засновані на дійсно існуючих фактах у контексті ознак стану сп?яніння і дані дії, з урахуванням принципу верховенства права, не можна вважати законними та обґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, заслухавши пояснення захисника, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 серпня 2024 року було повернуто апеляційну скаргу на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2024 року у зв`язку з тим, що адвокатом Морозом Є.В. не було долучено документів на підтвердження його повноважень як захисника Карпуся О.С. для надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції. Разом з тим, враховуючи, що адвокатом Морозом Є.В. було виконано вимоги постанови Дніпровського апеляційного суду від 26 серпня 2024 року, а також приписи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та в апеляційній скарзі фактично не оспорюється.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП, рапортами поліцейських, відеозаписом з бодікамери поліцейського, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки такого сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи захисника стосовно того, що у матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем, спростовуються відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому ОСОБА_1 не заперечує факту того, що він керував вказаним автомобілем, а також рапортом поліцейського.

Не заслуговують на увагу і твердження захисника про те, що працівниками поліції не було роз`яснено права, передбачені КУпАП, зокрема, право на захист, оскільки вказані обставини спростовуються підписом ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення про роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду першої інстанції, їм було надано відповідну оцінку, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції, та оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокату Морозу Є.В. строк на апеляційне оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Мороза Є.В. залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот