Провадження №: 3/752/7622/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Токман Ю.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 117718 від 25 серпня 2024 року ОСОБА_1 25 серпня 2024 року о 20:19, керуючи транспортним засобом «Kawasaki Ninja», д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Києві на вул. Теремківська, 5, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів та спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги 2.4, 8.9б ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Захист його інтересів здійснювала адвокат Домітращук І.М.

В судовому засіданні захисник Домітращук І.М. просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказала, що в матеріалах справи відсутні достатні докази на підтвердження невиконання вимог поліцейського про зупинку.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до вимог п. 8.9 б ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Диспозиція ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 117718 від 25.08.2024, картку обліку адміністративного правопорушення та відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції.

Дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Посадою особою, яка склала протокол, не зібрано достатніх доказів на підтвердження зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин щодо невиконання ОСОБА_1 вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Так, за результатами перегляду судом відеозапису з камери поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 рухався на мотоциклі та на вимогу поліцейського, який рухався за ним, зупинився. На запитання поліцейського чому він тікав, ОСОБА_1 заперечив вказаний факт, стверджував що не бачив поліцейських та зупинився коли почув відповідну вимогу.

Доказів на спростування пояснень ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Відеозапис, на якому було б зафіксовано обставини невиконання ОСОБА_1 вимог поліцейського про зупинку, чи пояснення свідків з цього приводу відсутні.

Самого лише протоколу про адміністративне правопорушення в даному випадку недостатнього для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення поза розумним сумнівом, за умови, що останній свою вину заперечує.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 7, 40-1, 122-1, 247, 251, 252, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман