Номер провадження: 33/813/982/24
Номер справи місцевого суду: 521/8713/22
Головуючий у першій інстанції Старіков О. О.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя Котелевський Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Тьосової Я.В.,

представника Одеської митниці Держмитслужби України Берназ В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби України Терновського М.С. на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 07.03.2024 року, якою щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України,

встановив:

оскарженою постановою місцевого суду провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.472 МК України закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з оскарженою постановою, 05.05.2022 року, о 20 год 03 хв, до зони митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Старокозаче-Тудора» митного поста «Старокозаче», розташованого в зоні діяльності Одеської митниці в напрямку з України до Молдови на «червону смугу» в`їхав вантажний автомобіль марки «DAF», НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , під керуванням ФОП ОСОБА_2 з вантажем «взуття дитяче, чоловіче та жіноче».

Для здійснення митного контролю та митного оформлення транспортного засобу з вантажем, водієм транспортного засобу митному органу були надані товаросупровідні документи: митна декларація від 05.05.2022 року №UA500070/2022/001236, CMR від 04.05.2022 року №0405, інвойс від 04.05.2022 року №235358.

Під час здійснення перевірки документів встановлено, що 05.05.2022 року декларантом ТОВ «Алтайсіті» ОСОБА_1 підготовлена та подана до Одеської митниці митна декларація типу «ЕК 11 АА», яка була прийнята та зареєстрована за №UA/500070/2022/001236.

Відповідно до інформації, зазначеної у митній декларації №UA500070/2022/001236 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем та відправником товару є ТОВ «Гранд-про престиж», а покупцем та одержувачем є ТОВ «Divori Global».

Відповідно до граф 31, 33, 35, 38, 41 митної декларації №UA500070/2022/001236 було заявлено 3 найменування товару: товар №1 «взуття, що не закриває щиколотку на підошві та з верхом з полімерного матеріалу, без захисних властивостей, з устілкою завдовжки менш як 24 см., в асортименті різні розміри дитячі кросівки. Торговельна марка Alemy Kids, країна виробництва CN, виробник Zhejiang Goiro Trading Co., LTD», 146 місць, 2220 пар, 602 кг. брутто, 511,7 кг. нетто, код УКТЗЕД 640299100; товар №2 «взуття, що не закриває щиколотку на підошві та з верхом з пластмаси, без захисних властивостей, з устілкою завдовжки більш як 24 см. чоловічі кросівки. Торговельна марка Caroc, країна виробництва CN, виробник Zhejiang Goiro Trading Co., LTD», 1833 місць, 13380 пар, 7553,2 кг. брутто, 6420,2 кг. нетто, код УКТЗЕД 640299600; товар №3 «взуття на підошві та з верхом з полімерного матеріалу, що не закриває щиколотку, з устілкою завдовжки 24 см. або більше жіночі кросівки. Торговельна марка Caroc, країна виробництва CN, виробник Zhejiang Goiro Trading Co., LTD», 1269 місць, 13958 пар, 5229,8 кг. брутто, 4445,3 кг. нетто, код УКТЗЕД 640299800.

В ході проведення митного огляду товару, з розкриттям до 100% пакувальних місць, який знаходився у вантажному автомобілі «DAF», НОМЕР_1 / НОМЕР_2 було встановлено, що товару №1 заявлено в митній декларації та інших товаросупровідних документах 2220 пар, а фактично в наявності 5004 пари, тобто 2784 пари не заявлені у митній декларації; товару №2, заявлено 13880 пар, а фактично 9832 пари; товар №3 заявлено 13958 пар, а фактично 11456 пар.

Оскаржена постанова мотивована тим, що відповідно до ч.1 ст. 268 МК України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених МК України та іншими законодавчими актами України. Відповідно до фактичних обставин справи вбачається, що допущення у митній декларації помилок щодо кількості товарів №1, №2 та №3 не призвело до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру та таким чином не тягне за собою застосування санкцій, передбачених МК України. Крім того, зазначення в митній декларації №UA500070/2022/001236 відомостей щодо кількості товарів здійснювалося на підставі інвойсу №235358 від 04.05.2022 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою, представник Одеської митниці Держмитслужби Тарнавський М.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків від вартості товарів-безпосередніх предметів порушення митних правил, з конфіскацією цих товарів.

Апелянт посилається на те, що митним органом встановлено та підтверджено доказами наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а ОСОБА_1 було порушено процедуру декларування товарів, передбачену ст.257 МК України та не було заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари.

Представником Одеської митниці держмитслужби України Берназ В.П. долучено до матеріалів справи клопотання з низкою документів, відповідно до яких представник митниці вважає, що викладені в протоколі обставини про порушення митних правил вказують на систематичні дії ТОВ «Алтайсіті» у вчиненні митних операцій з товаром, який спочатку ввозиться на митну територію України, переміщувався на склад, а в подальшому вивозиться за межі митної території України, та такі дії були спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

У судовому засіданні апеляційного суду представник Держмитслужби Берназ В.П. підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду на неодноразові виклики не з`явився, всі поштові відправлення на його адресу повернулися за закінченням терміну зберігання. За наявним в митній декларації телефонним номером, ОСОБА_1 вже не працює в ТОВ «Алтайсіті» та його контакти не відомі. Крім того, адвокат Ковташ Д.М., який приймав участь в даній справі на стадії розгляду в суді першої інстанції, на теперішній час не здійснює захист ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає, що під час апеляційного розгляду було створено всі умови з метою встановлення місця знаходження та виклику у судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , однак його неяка не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Заслухавши думку представника Одеської митниці Держмитслужби України Берназ В.П.; вивчивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, а також долучені до апеляційної скарги додаткові докази; суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показами свідків, а також іншими документами.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, суддя районного суду з достатньою повнотою дослідив матеріали справи, оцінив всі наявні в справі докази та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Апеляційний суд вважає оскаржене рішення законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Положеннями ст. 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозиція ст.472 МК України передбачає адміністративну відповідальність за недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Наявність об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення є обов`язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею Глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

Декларування, відповідно до вимог ч. 1 ст. 257 МК України, здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частина 1 ст. 495 МК України встановлює, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду в достатній мірі приділив увагу дослідженню та аналізу матеріалів справи, сформованим Одеською митницею Держмитслужби України щодо порушення ОСОБА_1 , як декларантом митних правил, передбачених ст.472 МК України.

Апеляційний суд погоджується з висновками судді районного суду, що відповідальність за вказане правопорушення може наступати лише у випадку, коли особі відомі усі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.

Так, в оскарженій постанові місцевим судом вірно зазначено, що згідно п.1 ч.1 ст.266 МК України, до обов`язків декларанта, в тому числі, входить декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленому Митним кодексом України.

Відповідно до ч. 6 ст. 257 МК України, порядок заповнення митних декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зокрема, вказані питання врегульовані Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства Фінансів України від 30.05.2012 № 631 (далі Порядок 631), та Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 (далі Порядок 651).

Місцевим судом встановлено, що 05.05.2022 року, о 20 год 03 хв, до зони митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Старокозаче-Тудора» митного поста «Старокозаче», розташованого в зоні діяльності Одеської митниці в напрямку з України до Молдови на «червону смугу» в`їхав вантажний автомобіль марки «DAF», НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , під керуванням ФОП ОСОБА_2 з вантажем «взуття дитяче, чоловіче та жіноче».

Для здійснення митного контролю та митного оформлення транспортного засобу з вантажем, водієм транспортного засобу митному органу були надані товаросупровідні документи: митна декларація від 05.05.2022 року №UA500070/2022/001236, CMR від 04.05.2022 року №0405, інвойс від 04.05.2022 року №235358.

Під час здійснення перевірки документів встановлено, що 05.05.2022 року декларантом ТОВ «Алтайсіті» ОСОБА_1 підготовлена та подана до Одеської митниці митна декларація типу «ЕК 11 АА», яка була прийнята та зареєстрована за №UA/500070/2022/001236.

Відповідно до інформації, зазначеної у митній декларації №UA500070/2022/001236 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем та відправником товару є ТОВ «Гранд-про престиж», а покупцем та одержувачем є ТОВ «Divori Global».

Відповідно до граф 31, 33, 35, 38, 41 митної декларації №UA500070/2022/001236 було заявлено 3 найменування товару: товар №1 «взуття, що не закриває щиколотку на підошві та з верхом з полімерного матеріалу, без захисних властивостей, з устілкою завдовжки менш як 24 см., в асортименті різні розміри дитячі кросівки. Торговельна марка Alemy Kids, країна виробництва CN, виробник Zhejiang Goiro Trading Co., LTD», 146 місць, 2220 пар, 602 кг. брутто, 511,7 кг. нетто, код УКТЗЕД 640299100; товар №2 «взуття, що не закриває щиколотку на підошві та з верхом з пластмаси, без захисних властивостей, з устілкою завдовжки більш як 24 см. чоловічі кросівки. Торговельна марка Caroc, країна виробництва CN, виробник Zhejiang Goiro Trading Co., LTD», 1833 місць, 13380 пар, 7553,2 кг. брутто, 6420,2 кг. нетто, код УКТЗЕД 640299600; товар №3 «взуття на підошві та з верхом з полімерного матеріалу, що не закриває щиколотку, з устілкою завдовжки 24 см. або більше жіночі кросівки. Торговельна марка Caroc, країна виробництва CN, виробник Zhejiang Goiro Trading Co., LTD», 1269 місць, 13958 пар, 5229,8 кг. брутто, 4445,3 кг. нетто, код УКТЗЕД 640299800.

В ході проведення митного огляду товару, з розкриттям до 100% пакувальних місць, який знаходився у вантажному автомобілі «DAF», НОМЕР_1 / НОМЕР_2 було встановлено, що товару №1 заявлено в митній декларації та інших товаросупровідних документах 2220 пар, а фактично в наявності 5004 пари, тобто 2784 пари не заявлені у митній декларації; товару №2, заявлено 13880 пар, а фактично 9832 пари; товар №3 заявлено 13958 пар, а фактично 11456 пар.

При цьому, відповідно до протоколу про порушення митних правил №0771/50000/22 від 14.05.2022 та МД №UA/500070/2022/001236 продавцем та відправником товару є ТОВ «Гранд-про престиж» (Україна), а покупцем товару є ТОВ «Divori Global» (Молдова), особа, відповідальна за фінансове врегулювання за вказаною декларацією є ТОВ «Гранд-про престиж» (Україна), а не ОСОБА_1 , який є представником декларанта і по суті не є зацікавленою стороною в умисному внесенні недостовірних відомостей щодо кількості товару, який експортується.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, із встановлених фактичних обставин та інвойсу №235358 від 04.05.2022 року вбачається, що вартість товару №1 5 доларів США за кілограм, вартість товару №2 5,10 доларів США за кілограм, вартість товару №3 5,20 доларів США за кілограм.

Відповідно до митної декларації №UA500070/2022/001236 було заявлено товару №1 - 2220 пар, товару №2 - 13880 пар, товару №3 - 13958 пар.

Відповідно до акту огляду було виявлено товару №1 5004 пари, товару №2 - 9832 пари, товару №3 11456 пар.

Таким чином, слід констатувати, що товару №1 було більше на 2784 пари, товару №2 було менше на 4048 пар та товару №3 було менше на 2502 пари, а взагалі на 6550 пар.

Тобто, фактично при однаковій вартості товарів було виявлено на 3766 пар менше, ніж заявлено спочатку.

Відповідно до митної декларації №UA500070/2022/001236 було заявлено 30058 пар, а відповідно до акту огляду товарів було виявлено 26382 пари.

Згідно з п.47 МД №UA500070/2022/001236 ставка мита нарахована у розмірі 10%, а преференції не застосовані, ПДВ 20%

Аналогічну ставку мита та ПДВ мають і всі виявлені та вилучені митницею товари.

Водночас, із зазначених митним органом даних, що знайшли своє відображення в протоколі про порушення митних правил №0771/50000/22 від 14.05.2022 року, кількість фактично заявленого товару, менша ніж зазначена у декларації. Більш того, навіть при сумуванні виявленого взуття, така кількість все одно являється меншою в одиницях товару, ніж заявлена, а тому і кінцева сума по ставці мита, яка підлягала сплаті по заявленій декларації фактично більша, ніж виявлено митним органом.

В суді апеляційної інстанції представник Держмитслужби не заперечувала, що встановлені митним органом обставини, в тому числі і дії ОСОБА_1 щодо невірного зазначення товару в декларації, не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

При цьому, відповідно до п.4 ч.1 ст.495 МК доказом у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі такі дані встановлюються висновком експерта.

Тобто, в ланцюгу поєднання суб`єктивної та об`єктивної сторони порушення митних правил, де має місце дія, наслідок та причинний зв`язок, апеляційним судом також під час перевірки законності та обґрунтованості судового рішення, не встановлено будь-якого негативного наслідку дій ОСОБА_1 , які зазначені в протоколі про порушення митних правил. При цьому, митним органом протилежне не доведено ні в апеляційній скарзі, ні представником митниці під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про те, що митним органом не доведена наявність в діях ОСОБА_1 як умислу на порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України, а також наявності наслідків неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

У судовому засіданні апеляційного суду представник митниці наполягала на тому, що вказаний товар, як вбачається із долучених додаткових доказів, було ввезено на територію України за іншою митною декларацією 22.02.2022 року. Далі, без сплати митних платежів, вказаний товар було переміщено на митний склад, з якого згодом експортовано за митною декларацією, за якою складено оскаржений протокол про порушення митних правил. При цьому, представник митниці стверджує, що між імпортом одних і тих же товарів, та його експортом зникло майже 4000 пар взуття та доля цього товару не відома. Однак при цьому, на думку представника митниці, за вказаний товар не було сплачено митні платежі, а шляхом подальшого експорту частини вказаного товару, було здійснено ухилення від сплати митних платежів.

Апеляційний суд звертає увагу представника митниці на те, що долучені до клопотання митні декларації щодо імпорту на територію України взуття та подальше, за доводами представника митниці, його переміщення з наступним експортом із зазначенням недостовірних відомостей щодо кількості пар взуття, яке призвело до ухилення від сплати митних платежів, не може бути оцінене судом у даній справі про адміністративне правопорушення, оскільки обставини, на які вказує в долучених доказах представник митниці, стосуються іншого режиму ввезення, інших фактичних обставин, а саме імпорту, з подальшим розміщенням на складі.

Зазначені обставини не були відображені в протоколі про порушення митних правил №0771/50000/22, та такі обставини вчинення адміністративного правопорушення не висувались ОСОБА_1 .

Крім того, із долученої МД№500070/2022/001150 взагалі не вбачається відомостей про ОСОБА_1 як про представника декларанта у вказаній схемі щодо переміщення товарів. Особою, відповідальною за фінансове врегулювання за вказаною митною декларацією зазначено ТОВ «Гранд-про Престиж», яке і було декларантом.

Окрім цього, матеріали справи не містять відомостей про вчинення зовнішньо-економічних операцій за наданими суду апеляційної інстанції деклараціями, в тому числі жодного контракту.

Суд вважає, що поданням до апеляційного суду додаткових доказів, представник митниці в дійсності намагається встановити фактичні обставини можливих протиправних дій певного кола осіб, які не були предметом дослідження митними органами на стадії складання протоколу про порушення митних правил №0771/50000/22, за яким митний орган висував ОСОБА_1 звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, а також не були предметом дослідження судом першої інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу, що митний орган на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконує функцію обвинувачення, а фактичні обставини, які знаходять своє відображення в протоколі про порушення митних правил по суті є обвинуваченням особи у вчиненні адміністративного правопорушення, яка має знати в чому її обвинувачують та користуватися правом на захист від такого звинувачення.

Якщо особі на стадії досудового оформлення матеріалів не висувалось обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення за конкретні дії, і така справа розглянута судом першої інстанції в межах обставин протоколу про порушення митних правил, намагання митного органу на стадії апеляційного розгляду встановити додаткові обставини, які не були предметом та підставами для складання протоколу, не відповідає вимогам закону, оскільки в такий спосіб порушуються права особи, оскільки КУпАП та МК України не дає можливості змінювати висунуте обвинувачення на стадії розгляду справи про адміністративне правопорушення судом.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що долучені представником митниці додаткові документи не можуть бути взяті до уваги, оскільки стосуються обставин, які не відображені в протоколі про порушення митних правил №0771/50000/22 відносно ОСОБА_1 ..

Посиланням представника митниці на наявність певних рішень у кримінальному провадженні, в якою фігурують ті ж самі суб`єкти господарювання, що і у даній справі по порушення митних правил, апеляційний суд позбавлений можливості надати оцінку, оскільки вказані обставини стосуються інших митних операцій, які не мають відношення до даної справи.

З урахуванням наведеного, досліджені судом першої інстанції обставини, які перевірені в ході апеляційного розгляду, за відображеним в протоколі про порушення митних правил №0771/50000/22 від 14.05.2022 року обвинуваченням відносно ОСОБА_1 , дають підстави суду апеляційної інстанції дійти висновку про те, що в суді першої інстанції були досліджені всі обставини справи, на які послався митний орган в протоколі про порушення митних правил, цим обставинам дана належна оцінка, та суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на заявлення неточних відомостей відносно товару, оскільки ці дії не мають жодного юридичного значення з урахуванням відсутньої реальної можливості декларанта або власника товару зменшити митні платежі чи ухилитися від заходів нетарифного регулювання, а сплачені митні платежі перевищили ті, які б підлягали сплаті за фактично виявлений товар. Окрім цього ОСОБА_1 .

Суд також звертає увагу, що в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування оскарженої постанови та прийняття нової постанови, якою апелянт просить визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків від вартості товарів-безпосередніх предметів порушення митних правил, з конфіскацією цих товарів. При цьому, прохальна частина апеляційної скарги взагалі не містить вказівки на конкретний розмір штрафу в грошовому еквіваленті (з урахуванням встановленої у передбаченому законом порядку вартості товару), який митний орган вважає за необхідне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до роз`яснень в абз. 2 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03.06.2005 при визначенні вартості предмета контрабанди чи порушення митних правил потрібно виходити з нормативних актів про ціни й ціноутворення на відповідні товари. У разі потреби це питання може бути вирішено на підставі висновку експертизи.

Законодавство України передбачає визначення вартості товарів шляхом оцінки цих товарів (майна) у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженому Постановою КМУ №1440 від 10.09.2003 року. Така оцінка проводиться суб`єктами оціночної діяльності, які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності.

Також, відповідно до абзаців 2 та 3 п. 6.5 «Порядку роботи складу митниці ДФС», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №627 від 30.05.2012 року «У випадках, коли товари, транспортні засоби комерційного призначення, тимчасово вилучені в справах про порушення митних правил, або предмети контрабанди, вилучені Митницею відповідно до кримінально-процесуального законодавства, передаються на склад Митниці без визначення вартості, а також коли товари тимчасово вилучаються у справах про порушення митних правил за статтями Кодексу, що передбачають стягнення в розмірах, визначених у відсотках від вартості цих товарів, залучення експертів є обов`язковим.

Рішення про необхідність залучення експерта приймається посадовою особою митниці, в провадженні якої знаходиться справа, шляхом винесення відповідної постанови.

Разом з тим, в матеріалах справи про порушення митних правил відсутній експертний висновок щодо вартості товару, а довідка про ціни Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПОЦЕНТР ОДЕСА», яка не суб`єктом оціночної діяльності, який отримав сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, містить певний діапазон ціни вилученого товару. Окрім того, за наявності встановлених судом обставин, представником митного органу не надано суду раціонального пояснення стосовно того, за яким критерієм митний орган встановив вартість товару, а також з яких підстав в даній справі не проводилося експертне дослідження вартості цього товару.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Разом з тим, у рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

За викладених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку митним органом не було доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, тому рішення місцевого суду є обґрунтованим та законим.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби України ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 07.03.2024 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський