ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/544/24 Справа № 697/1457/24 Категорія: ст. 122-4 КУпАП Головуючий у І інстанції Колісник Л. О. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та накладено адміністративне стягнення:

- за ст. 122-4 КУпАП - у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3400 грн.;

- за ч. 1 ст. 124 КУпАП - у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковувана мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ст. 36 КУпАП накладено стягнення в межах санкції, встановленої за більм серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно накладено на ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 30 червня 2024 року о 12 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухався за кермом автомобіля Fiat Albea, д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору, в м. Канів по вул.206 Дивізії,3 Черкаської області під час руху не дотримався безпечного бокового інтервалу і здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ Forza, д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку під керуванням ОСОБА_2 . При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.3.б, 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР), за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Також, 30 червня 2024 року о 12 год. 00 хв. в м. Канів, по вул. 206 Дивізії,3 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Fiat Albea, д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ Forza, д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку, після чого, місце пригоди залишив. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.10 «А» ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та закрити провадження по справі.

Вважає, що постанову суду першої інстанції було прийнято з порушенням вимог норм матеріального та процесуального права.

Приводить свою версію подій, за якою, 30 червня 2024 року о 12 год. 00 хв. він рухався за кермом автомобіля Fiat Albea, НОМЕР_1 , в м. Канів по вул.206 Дивізії, 3 під час руху не дотримався безпечного бокового інтервалу і здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ Forza НОМЕР_2 . Після вчинення ДТП він зупинився, дочекався приїзду поліції та повідомив про подію представника страхової компанії, в якій застраховано автомобіль Fiat Albea НОМЕР_1 , який прибув на місце ДТП разом з представниками поліції для оформлення схеми ДТП.

Звертає увагу на те, що умислу залишати місце ДТП у нього не було, він дочекався поліцію та був присутній на всіх етапах складання процесуальних документів поліцією, що підтверджується його підписанням процесуальних документів.

Вважає, що судом першої інстанції не вірно зауважено про залишення ним місця ДТП, що спростовується з матеріалів судової справи, а саме протоколів, які він підписував, показань потерпілої у справі № 697/1457/24, де також вказано, що він проїхав та став на стоянку, припаркувавши автомобіль Fiat Albea на НОМЕР_1 біля магазину «Продукторія», що також свідчить, що місце ДТП він не залишав. А з протоколів очевидно, що мав місце саме з`їзд з місця ДТП, що слідує зі схеми ДТП, а не його залишення. З`їзд з місця ДТП вчинив з міркування не загородження проїжджої частини для руху інших транспортних засобів та для уникнення аварійних ситуацій учасниками транспортних засобів.

Стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про його винуватість у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

З цього приводу посилається на рішення Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року справа №161/7068/16-а.

Вважає, що судом при прийнятті рішення було порушено ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та не враховано практику ЄСПЛ.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пояснення потерпілої ОСОБА_2 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність постанови судді, доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення судді першої інстанції є обґрунтованим, а його висновки підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, з огляду на таке.

Апеляційний суд не переглядає постанову судді щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, отже в цій частині судове рішення апелянт не оскаржує.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пункт 2.10.а ПДР визначає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні наведеного адміністративного правопорушення, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 495139 від 30 червня 2024 року, в якому наведені обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Даний протокол відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в ньому зазначено суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дані правопорушення.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені обставини в цьому протоколі підтверджуються такими дослідженими та перевіреними судом першої інстанції доказами.

Письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно з якими, від`їжджаючи від магазину «Материк» на автомобілі Fiat Albea, д.н.з. НОМЕР_1 по вул.206 Дивізії,3 в м. Канів Черкаської області він здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ Forza, д.н.з. НОМЕР_2 , відразу не зрозумів, що відбулося, адже сильного удару не було, щоб пересвідчитись чи дійсно відбулося зіткнення та з метою не загородження проїжджої частини руху іншим транспортним засобам та не створення аварійної ситуації, з`їхав з проїжджої частини дороги та відразу зупинився, умислу залишати місце ДТП не мав. Просив також врахувати обставини, які пом`якшують його відповідальність що є непрацюючим пенсіонером, до адміністративної відповідальності не притягувався, пошкодження автомобілів є лише механічним та незначним, має на утриманні дружину з інвалідністю.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що що їхала в м. Канів по вул. 206 Дивізії зі швидкістю 25 км/год, по зустрічній смузі їхав автомобіль Fiat Albea, д.н.з. НОМЕР_1 . Його водій хотів обігнати її автомобіль, але навпроти їхав транспортний засіб, щоб уникнути прямого зіткнення ОСОБА_1 різко звернув у бік її автомобіля. Після цього ОСОБА_1 проїхав і став на стоянку біля магазину «Продукторія». Їх автомобілі в результаті ДТП отримали механічні пошкодження.

Всупереч доводам апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею районного суду відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги, щодо невинуватості апелянта у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, вивченими та проаналізованими в судовому засіданні.

ОСОБА_1 вказане адміністративне правопорушення вчинено умисно, адже він залишаючи місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, не дотримуючись положень п. 2.10.а ПДР усвідомлював протиправний характер своєї дії.

Суд першої інстанції прийняв законне, мотивоване і обґрунтоване рішення по справі, навівши переконливі мотиви, які не викликають сумніву у апеляційного суду.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 липня 2024 року залишити без задоволення, постанову судді про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук