ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2244/24 Справа № 229/5150/24 Суддя у 1-й інстанції - Панова Т. Л. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Посвалюк В.В., яка діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дружківського міського суду Донецької області від 12 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605,60 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, під час дії особливого періоду солдат ОСОБА_1 самовільно залишив місце дислокації підрозділу та був відсутній на військовій службі без поважних причин з 31.05.2024 о 21:30 годині до 01.06.2024 08:50 години, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

На вказане рішення захисник Посвалюк В.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суддя неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Звертає увагу, що судом не перевірено повноваження особи, що склала протокол. Крім того, апелянт вказує, що заяви долучені від імені ОСОБА_1 ним не були підписані. Розгляд справи судом першої інстанції пройшов за відсутності сторін, що є грубим порушенням КУпАП.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Так, з протоколу про військове адміністративне правопорушення від 24 липня 2024 року вбачається, що 24.07.2024 року під час розслідування, яке було призначено наказом №842 командира військової частини НОМЕР_1 , встановлено що 31.05.2024 близько 21:30 годині, військовослужбовець ОСОБА_1 самовільно залишив місце дислокації підрозділу ( АДРЕСА_2 ). Проведено розшук військовослужбовця.

01.06.2024 о 08:50 солдат ОСОБА_1 самостійно повернувся до місця дислокації підрозділу. Документи, які б підтверджували право бути відсутнім на військовій службі, не надав.

Отже, під час дії особливого періоду солдат ОСОБА_1 самовільно залишив місце дислокації підрозділу та був відсутній на військовій службі без поважних причин з 31.05.2024 о 21:30 годині до 01.06.2024 08:50 години. Таким чином, своїми умисними діями, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідальність за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП передбачена за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 самовільно залишив місце дислокації підрозділу розташованою за адресою АДРЕСА_2 .

Разом з тим, відповідно до довідки командира ВЧ НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 від 20.08.2024 № 2085, яка надана стороною захисту до суду апеляційної інстанції, солдат ОСОБА_1 в період з 13.04.2024 по 01.06.2024 року брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України в АДРЕСА_3 , вказане зафіксоване у журналі бойових дій ВЧ4165 №168/419т.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що матеріали справи містять докази які суперечать один одному та безумовно викликають сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 , які беззаперечно, відповідно до Конституції України, повинні трактуватись на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи відсутні будь-які відомості про повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Вказане свідчить про порушення прав ОСОБА_1 передбаченого ст. 268 КУпАП, зокрема знайомитися з матеріалами справи, бути присутнім в судовому засіданні, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. Таким чином, безумовно було порушено право ОСОБА_1 на захист, а відтак рішення суду першої інстанції неможна вважати законним та воно підлягає скасуванню.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи вказані факти в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що судове рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-11 КУпАП постановлено з порушенням норм КУпАП, а відтак підлягає безумовному скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП України в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Посвалюк В.В. задовольнити.

Постанову судді Дружківського міського суду Донецької області від 12 серпня 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя