10.10.2024 Справа № 756/6798/24
№ 3/756/3249/24
№ 756/6798/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 жовтня 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Дев`ятко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

10 травня 2024 року, близько 23 год. 22 хв., ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «ВАЗ», моделі «2107», номерний знак НОМЕР_1 , по просп. Оболонському, 52-А, що у м. Києві, з ознаками алкогольногосп`яніння. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому Законом порядку, відмовився, що було зафіксовано технічними засобами відеозапису (нагрудні камери патрульних поліцейських №№ 470201 та 472322).

Будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України), ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився та не повідомив суду про поважні причини свого неприбуття.

Вивчивши та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 підтверджується:

- даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 853998, в якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, останній був ознайомлений із його змістом, про що свідчить підпис останнього;

- відеозаписами з нагрудних камери патрульних поліцейських, з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти в установленому Законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Окрім того, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 853998, суд зважає на таке.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовуюсь при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки Європейського суду з прав людини у справах «Малофаєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р., та «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016 р., ЄСПЛ серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготовитися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Ураховуючи викладене, вивчивши та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, беручи до уваги фабулу, яка викладена у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 853998, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, у суду наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до ст. 33 КпАП України суд при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КпАП України з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Разом з цим, зважаючи на те, що постановою Оболонського районного суду м. Києва від 17.04.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України, суд вважає за необхідне остаточно призначити стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на підставі приписів ч. 3 ст. 30 КпАП України.

Керуючись статтями 30, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130 КпАП України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч. 3 ст. 30 КпАП України, шляхом приєднання невідбутої частини стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за постановою Оболонського районного суду м. Києва від 17.04.2024, визначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік 11 місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя В.В. Дев`ятко