Справа № 473/5202/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

"09" жовтня 2024 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Волосовського С.А., особи, яка притягується до відповідальності. ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою АДРЕСА_1 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №784695 від 13.09.2024 року в розділі склад адміністративного правопорушення поліцейським, який склав цей протокол, зазначено, що: «13.09.2024 року 20:54 год. в с.Воронівка по вул.Клімовцова біля буд.1 ОСОБА_1 керувала т/з Honda Dio без н/з в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Алкофор-507. Відповідно до тесту №00035 проведеному о 12:06:12 год. 13.09.2024 р. газоаналізатором Алкофор-507 водій дійсно керував т/з в стані алкогольного сп`яніння (результат огляду позитивний 0,21%). Від проходження огляду в медичному закладі відмовилась».

В протоколі вказано, що ОСОБА_1 надасть пояснення в судовому засіданні під час розгляду справи.

Згідно довідки ПОГ СВГ ВП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 не отримувала посвідчення водія на право керування т/з та за період з 13.09.2023 року по 13.09.2024 року за ч.1 ст.130 до адміністративної відповідальності не притягувалась.

Дії ОСОБА_1 поліцейським, який склав протокол, кваліфіковані як порушення п.2.9 а) ПДР та за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 вказала, що випила Шейк. Продула алкотест і той показав 0,21 проміле. Не заперечувала керування тз.

До протоколу надано направлення на огляд водія на стан сп`яніння від 13.09.2024 року та долучено роздруківку результатів приладу газоаналізатора Алкофор-507, який 13.09.2024 року о 21:06:12 год. зафіксував результат тесту №00035 - 0.21 ‰ (проміле) вмісту алкоголю в організмі ОСОБА_1 .

Також є акт огляду на стан сп`яніння, де зазначено, що прилад Алкофор-507 мав показники - 0.21 ‰.

Також надано копію постанови серія БАД №859549 від 13.09.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за інші порушення в сфері дорожнього руху.

До матеріалів справи долучено відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшла огляд за допомогою приладу «Алкофор-507».

Як вбачається із висновку щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою газоаналізатора Алкофор-507 встановлено наявність алкоголю в кровіОСОБА_1 показник - 0,21 проміле.

При вирішенні цієї справи суд враховує, що відповідно до технічних характеристик приладу Алкофор-507 границі допустимої похибки 0,01 - джерелоhttps://alctest.com.ua/ru/alcotester-alcofor-507

Виходячи з наведеного в організмі ОСОБА_1 з допомогою приладу Алкофор-507 було виявлено алкоголь, при цьому показник у урахуванням можливої похибки не перевищує гранично допустимий - 0,2 проміле.

Як визначено п 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує наступне.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, у даному випадку на органи Національної поліції.

Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння. Із суб`єктивної сторони дії особи повинні бути вчиненні у формі прямого умислу.

Згідно із ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно із Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а саме п.7 Розділу ІІ визначено, що: «7. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові».

Тоді як у ОСОБА_1 встановлено наявність алкоголю в розмірі 0,21 % проміле.

Тому із врахуванням можливої похибки алкотесту, яка передбачена інструкцією з його використання всі сумніви слід тлумачити на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. При цьому, у відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, тобто передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення, що включає в себе: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), їх шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діяннями й наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Основною й обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність якого виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення.

При цьому суд звертає увагу, що він не уповноважений збирати докази, оскільки ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладає на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинною у здійсненні злочину і не може бути підданою покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Із аналізу наведеного положення вбачається, що законодавець допускає наявність в крові певної кількості алкоголю.

При цьому точність вимірювання кількості алкоголю в крові особи обумовлює наявність або відсутні в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Однак виробник спеціального технічного засобу засвідчує в інструкції про експлуатації, що можлива похибка у вказаному раніше значенні.

Відтак, суд вважає, що показник 0,21 проміле не є безумовним підтвердженням факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння і тому вона не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

У даному випадку суд враховує положення Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - суду не надано, зокрема не доведено об`єктивну сторону правопорушення, тому на підставі положень ст.247 КУпАП провадження у справі відносно нього слід закрити.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржене через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Б.Зубар