Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3-зв/733/7/24
Єдиний унікальний №733/2132/24
П О С Т А Н О В А

11 жовтня 2024 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня заяву про самовідвід судді Карапиш Т.В. по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установив:

01 жовтня 2024 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 жовтня 2024 року вказаний вище матеріал розподілений для розгляду судді Карапиш Т.В.

09 жовтня 2024 року суддею Карапиш Т.В. заявлений самовідвід у розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який мотивований тим, що автоматизований розподіл між суддями матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог, передбачених Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, а саме: автоматизований розподіл вказаного вище адмінматеріалу проведено під час відсутності судді ОСОБА_2 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, що є порушенням підпункту 2.3.3 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02 квітня 2015 року за № 25.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 жовтня 2024 року головуючою суддею з розгляду заяви про самовідвід судді визначено суддю Овчарика В.М.

У судове засідання суддя Карапиш Т.В. не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, що не позбавляє можливості розглянути заяву про самовідвід за відсутності останньої.

Розглянувши заяву про самовідвід, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно вимог ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Слід зазначити, що КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід). Разом з тим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а Рішенням Ради суддів № 34 від 08.06.2017 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року по справі №2-591/11 зазначила, що суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях вказував на віднесення справ про адміністративні правопорушення до кримінальної сфери судочинства.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе застосувати аналогію закону, а саме норми КПК України.

Згідно приписів статті 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною 3 статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Статтею 29 Конституції України визначено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Інститут відводу (самовідводу) має важливе значення для реалізації демократичних принципів судового процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення справи.

Норма про відвід (самовідвід) гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Але для заявлення відводу (самовідводу) судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на неможливість розподілу та участі судді у розгляді справи. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід (самовідвід), повинні бути доведеними. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу (самовідводу). Не може бути підставою для відводу (самовідводу) судді заява, яка містить лише надумані припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Підставою для самовідводу суддя Карапиш Т.В. зазначає пункт 5 частину 1 ст. 75 КПК України, який передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого частиною 3 статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи, а саме:автоматизований розподіл справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП проведено під час відсутності судді Карапиш Т.В. у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, що є порушенням підпункту 2.3.3 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду. У зв`язку з чим вважає, що при визначенні головуючого судді було порушено порядок визначення судді для розгляду вказаної вище справи.

Так, відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, не розподіляються щодо конкретного судді судові справи, що надійшли під час тимчасової непрацездатності судді.

Відповідно до п.1.3.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (далі Положення), затвердженого Рішенням Ради суддів України (у редакції рішення Ради суддів України 02.04.2015 р. № 25) Положення визначає порядок функціонування автоматизованої системи документообігу в судах загальної юрисдикції (далі - автоматизована система), яка забезпечує об`єктивний та неупереджений розподіл судових справ між суддями з додержанням принципів випадковості та в хронологічному порядку надходження судових справ, з урахуванням завантаженості кожного судді (збалансованого навантаження).

Пункт 2.3.1 Положення передбачає, що розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Пункт 2.3.4 Положення вказує, що автоматизований розподіл судових справ здійснюється в автоматизованій системі за такими правилами: із загального списку суддів визначаються судді, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу; для суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу, здійснюється розрахунок коефіцієнтів навантаження; із числа суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу з урахуванням визначених автоматизованою системою коефіцієнтів навантаження здійснюється визначення судді для розгляду конкретної судової справи за принципом випадковості.

Згідно пункту 2.3.22 Положення судові справи підлягають автоматизованому розподілу між суддями, які мають на момент автоматизованого розподілу судових справ повноваження для здійснення процесуальних дій.

Із матеріалів вбачається, що 01 жовтня 2024 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 жовтня 2024 року о 09-15 год були розподілені для розгляду судді Карапиш Т.В.

Як убачається з листа керівника апарату Ічнянського районного суду Чернігівської області Ірини Кулак, автоматизований розподіл справи про адміністративне правопорушення № 733/2132/24 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП проведено 01 жовтня 2024 року о 09-15 год заступником керівника апарату суду ОСОБА_3 . Інформація про відсутність та перебування цього ж дня судді Карапиш Т.В. на лікарняному стала відома керівнику апарату суду після 10-00 год зі слів секретаря судового засідання ОСОБА_4 . Тобто, до 10-00 год 01 жовтня 2024 року інформація про перебування судді ОСОБА_2 на лікарняному чи в лікарні була відсутня. Крім того, листок непрацездатності судді ОСОБА_2 було надіслано головним спеціалістом відділу ПФДБОЗ ТУ ДСА України в Чернігівській області Ю.Попелюх на електронну адресу Ічнянського районного суду Чернігівської області о 15-35 год 01 жовтня 2024 року, після чого було внесено до автоматизованої системи суду відомості щодо перебування судді Карапиш Т.В. на лікарняному.

Із листка непрацездатності № 25984223-1, виданого на ім`я ОСОБА_2 вбачається, що остання перебувала на лікарняному в КНП «Ічнянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Ічнянської міської ради з 01.10.2024 року по 04.10.2024 року.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що автоматизований розподіл справи про адміністративне правопорушення № 733/2132/24 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи відсутність даних про перебування судді Карапиш Т.В. на лікарняному, працівником суду був проведений без будь-яких винних дій останнього, однак, з метою недопущення виникнення конфлікту інтересів та виключення обставин, що можуть викликати сумнів щодо об`єктивності та неупередженості судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а також для забезпечення умов, за яких не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, беручи до уваги те, що в період з 01 жовтня 2024 року по 04 жовтня 2024 року включно суддя Карапиш Т.В. перебувала на лікарняному, враховуючи вимоги підпункту 2.3.3 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, яка передбачає, що не розподіляються щодо конкретного судді судові справи, що надійшли під час тимчасової непрацездатності судді, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви судді ОСОБА_2 про самовідвід.

При цьому суд враховує, що інститут самовідводів - один з інструментів суду для забезпечення неупередженого розгляду справи законним складом суду. Адже для ухвалення законного та справедливого судового рішення і однією із підстав для його скасування є ухвалення судового рішення незаконним складом суду.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 246, 283-285 КУпАП, ст. 75-80 КПК України, суд

постановив:

Заяву про самовідвід судді Ічнянського районного суду Чернігівської області Карапиш Т.В. по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, задовольнити.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (№ 733/2132/24, № 3/733/1429/24), передати до канцелярії Ічнянського районного суду Чернігівської області для повторного перерозподілу згідно вимог чинного законодавства.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Овчарик