ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2024 Справа №607/16606/24 Провадження №3/607/7208/2024
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Шуляра Б.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою АДРЕСА_1 , працює водієм у ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

встановила:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 710257 від 20.07.2024, 20.07.2024 о 09:32 в м. Тернополі по вул. Бережанська, 39, водій керував транспортним засобом, будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження в праві керування транспортним засобом постановою державного виконавця № 61830299 від 14.04.2020 ОСОБА_3 , чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у інкримінованому йому правопорушенні не визнав, зазначивши, що він не знав, що відносно нього застосовано тимчасове обмеження в праві керування транспортними засобами.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , подав клопотання про закриття провадження у справі, обґрунтовуючи його тим, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, зокрема відсутня обов`язкова складова суб`єктивна сторона, оскільки ОСОБА_1 в період з 17.08.2020 по 20.07.2024 не знав про те, що він тимчасово обмежений державним виконавцем у праві керування транспортними засобами. Жодних доказів про вручення йому постанови державного виконавця ОСОБА_3 від 17.08.2020 чи надсилання її поштовим зв`язком немає. Окрім того, у ОСОБА_1 не вилучалось посвідчення водія до дня його зупинки 20.07.2024 працівниками патрульної поліції. Таке посвідчення було в нього вилучено лише 20.07.2024 при складенні протоколу, водночас йому видано тимчасовий дозвіл серії ТЗ № 235493, який надає право керувати транспортними засобами протягом 3-х місяців. Зазначає, що ОСОБА_1 з 09.04.2021 працює на посаді водія у ФОП ОСОБА_2 , яка займається наданням ритуальних послуг, а також з 03.10.2023 призначений на посаду водія спеціалізованого автомобіля (рефрижератора) для здійснення транспортування тіл полеглих у війні з російською федерацією Героїв України до місць їх поховань. Він щоденно керує автомобілями, здійснюючи професійну діяльність, неодноразово його зупиняли працівники поліції, зокрема і на блок-постах, перевіряли дані померлих тіл та його документи і жодного разу не виявляли жодних обмежень у праві керування транспортними засобами. Вказує на те, що ОСОБА_1 регулярно здійснює виплати аліментів із отриманої заробітної плати, що здійснюється автоматично ФОП ОСОБА_2 з його заробітної плати від початку його працевлаштування, тому він був переконаний, що жодних обмежень щодо нього не застосовано. Вищезазначене підтверджується копіями відповідних документів.

Дослідивши матеріали справи, та заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, вважаю за необхідне зазначити наступне:

згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачиться на користь особи. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, частина 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» визначає, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, відтак особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами, умисно продовжує ними керувати.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення, які складені за ч. 3 ст. 126 КУпАП, обов`язково мають містити належним чином засвідчену копію документу, яким відносно особи, що притягається до адміністративної відповідальності, застосовано відповідне обмеження, а також мають бути долучені документи, які б підтверджували обізнаність особи про винесення відносно неї постанови про застосування відповідного обмеження.

Подібні висновки викладені у постановах Тернопільського апеляційного суду від 16.12.2021 у справі № 607/14810/21, від 15.07.2021 у справі № 607/10356/21, від 23.11.2020 у справі № 607/15348/20.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази того, що водій ОСОБА_1 20.07.2024 о 09 год. 32 хв. в м. Тернопіль по вул. Бережанська, 39, керував транспортним засобом, знаючи про наявність встановленого відносно нього державним виконавцем тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, та свідомо вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, усвідомлюючи протиправний характер своєї дії, передбачаючи її шкідливі наслідки і бажаючи їх або свідомо допускаючи настання цих наслідків.

Так, на підтвердження обставин, викладених у протоколі, працівниками поліції долучено: відеозапис, що міститься на DVD-диску, із нагрудних камер патрульних поліції під назвою «export-57vcf», на якому зафіксовано, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб CITROEN JUMPER, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР. Під час перевірки документів працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_1 тимчасово обмежений у праві керування транспортними засобами відповідно до постанови від 17.08.2020 у ВП №61830299. Відтак ОСОБА_1 було повідомлено, що на нього буде складено протокол за ч. 3 ст. 126 КУпАП та було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Однак ОСОБА_5 повідомив працівникам поліції, що не знав про наявність застосування щодо нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, зазначивши, що його не раз зупиняли працівники поліції, які перевіряли його документи, та жодного разу не виявляли обмеження у праві керування транспортними засобами; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2641387 від 20.07.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення; рапорт командира роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керуванням транспортними засобами від 17.08.2020 ВП №61830299; довідку, видану УПП в Тернопільській області ДПП від 22.07.2024.

Разом з тим, зі змісту вказаних вище документів не вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність встановленого відносно нього державним виконавцем обмеження у праві керування транспортними засобами. Сама по собі постанова державного виконавця про встановлення такого обмеження від 17.08.2020, без наявних в матеріалах справи доказів надіслання та отримання цієї постанови боржником, не підтверджує той факт, що ОСОБА_1 був обізнаний про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами станом на дату складення протоколу. Інших доказів на підтвердження цих обставин до протоколу не долучено.

Так само до адміністративних матеріалів не долучено доказів, які б підтверджували те, що постанова державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві керуванням транспортними засобами від 17.08.2020 станом на 20.07.2024, тобто на день вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, не скасована та не втратила свою чинність.

При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Так, за змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та наявність у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 126, 245, 247, 251, 256, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановила:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

CуддяН. П. Воробель