ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/8221/24

3/522/4547/24

09 жовтня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лагода К.О., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Мельниченко В.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з полку УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасового не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

12.05.2024 року о 00 год. 22 хв. в м. Одеса, вул. Пироговська 59, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, підвищення жвавість, тремтіння пальців рук, неприродне блідість обличчя, зіниці очей звужені та не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки та у спеціалізованому медичному закладі відмовилася.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. ОСОБА_1 подав до суду заяву, щодо розгляду справи за його відсутності, за участі його представника адвоката Мельниченко В.В..

Також, захисником ОСОБА_1 , адвокатом Мельниченко В.В. були подані заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких вона просить провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з тим, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні обставини того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, та з яких саме причин було зупинено ОСОБА_1 , а тому на її думку матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заперечення на протокол, а також дослідивши відеозапис з місця пригоди, суддя приходить до наступного.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 , своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, його вина, а також викладені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 907908 від 12.05.2024 р., довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення від 12.05.2024 р., довідкою про отримання (неотримання) особою посвідчення водія від 12.05.2024 р., заявою ОСОБА_1 , направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.05.2024 р. та відео з місця пригоди з нагрудного відео реєстратора № 471478 та 471239, яке було долучено до матеріалів справи.

Суд критично ставиться до заперечень поданих адвокатом ОСОБА_1 Мельниченко В.В., щодо відсутності доказів керуванням ОСОБА_1 автомобіля, оскільки згідно з відеозапису (ААД 907908 ОСОБА_1 ст. 130+чат.mp4), вбачається, що працівники поліції слідують за червоним автомобілем, також з даного відеозапису, можливо встановити що під час зупинки червоного автомобіля виходить водій. Даний відеозапис закінчується, згідно з тайм-кодом, 2024.05.12 о 00:23:16, а відеозапис (ААД 907908 ОСОБА_1 ст. 130+ча.mp4) згідно з тайм-кодом, розпочинається з 2024.05.12 о 00:23:21, де працівники поліції знаходяться біля того ж червоного автомобіля, де також знаходиться ОСОБА_1 . Окрім цього, факт керування ним не оскаржувалось під час складання адміністративного протоколу, про що свідчить відсутність пояснень в відповідній графі протоколу про адміністративні правопорушення.

Щодо твердження, що працівники поліції не зазначили підстав зупинки транспортного засобу, суд зауважує, що з відеозапису (ААД 907908 ОСОБА_1 ст. 130+ча.mp4) причиною зупинки було пересування містом під час комендантської години в умовах військового стану.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» під час воєнного стану запроваджуються та здійснюються в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених Указом Президента України про введення воєнного стану, заходи правового режиму воєнного стану, зокрема запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світлового та інших видів маскування.

Пунктом 4 частини 4 статті 8 ЗУ «Про національну поліцію» передбачено, що під час дії воєнного стану, поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Частина 2 статті 24 вказаного закону передбачає додаткові повноваження поліції, зокрема забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо оскарження неправомірних дій працівника поліції під час зупинки транспортного засобу, як і не містять результатів такого оскарження.

Тому суд розцінює дані пояснення як підставу для уникненням до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд доходить до висновку, що своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлені.

Враховуючи обставини справи, дані про особу правопорушника, вважаю необхідним визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкцій ч.1 ст.130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами, а саме у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, на порушника покладається обов`язок сплати судовий збір, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) гривень, 60 коп. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1. 283,284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень, 60 коп. Отримувач коштів ГУК в Одеській області /Приморський район/ 22030101 ЄДРПОУ отримувача - 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UА0015758, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: К.О. Лагода