Справа №461/6925/24
Провадження №3/461/2729/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., з участю представника Львівської митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Німеччини, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт С2УХМТМ4N від 23.06.2015 року,

за ч.6 ст.481 Митного Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №0982/20900/24 від 03.08.2024 року, 03.08.2024 року о 03:09 год. в пункт пропуску «Грушів-Будомєж» митного поста «Грушів» Львівської митниці в напрямку «виїзд з митної території України» прибув легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN COMBI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 з причепом марки «Eigenbau», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN - НОМЕР_4 , країна реєстрації Федеративна Республіка Німеччина під керуванням громадянина ОСОБА_3 та двома пасажирами ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та ОСОБА_4 . Під час здійснення митного контролю вказаних транспортних засобів та внесення даних про пасажирів, в АСМО «Інспектор» спрацювала АСУР (коди 103-1, 210-1, 911-1, «По даному ТЗ (№ (FTN448)) перевищено терміни зворотного вивезення за межі митної території України, згідно інформації внесеної в АСМО «Інспектор» під час в`їзду відповідного ТЗ на митну територію України…») та орієнтування Закарпатської митниці №5871/7.7-28-11/57 від 30.05.2023 встановлено, що громадянином ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) 08.05.2023 року ввезено на митну територію України в митному режимі тимчасове ввезення до 20 днів транспортний засіб (причіп) марки «Eigenbau», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , країна реєстрації Федеративна Республіка Німеччина.

Згідно бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України станом на 03.08.2024 року вищевказаний транспортний засіб з митної території України не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства - не поміщений, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, громадянином ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) подано не було.

У відповідності до ст. 192 Митного кодексу України, до найближчого митного органу, щодо обставин аварії чи непереборної сили, громадянин ОСОБА_2 не звертався.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не вжив заходів щодо вчасного вивезення транспортного засобу комерційного призначення причепа марки «Eigenbau», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , країна реєстрації Федеративна Республіка Німеччина та перевищив строк його тимчасового ввезення на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Згідно з електронною базою даних «Реєстр порушників митних правил» ДМС України, станом на 03.08.2024 р. громадянин ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) впродовж року не притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення однорідних правопорушень.

Транспортний засіб (причіп) марки «Eigenbau», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , вилучений на підставі ст. 511 Митного кодексу України.

Вартість вилученого автомобіля згідно висновку № -0252 від 15.08.2024 року Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України, становить 64 793,48 грн.

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в судове засідання не прибув, скерував на адресу суду заяву, факт вчинення адміністративного правопорушення визнав, зазначив, що у зв`язку із збройною агресії рф проти України, причіп марки «Eigenbau», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 був транспортований в зону бойових дій, що і стало причиною несвоєчасного вивозу транспортного засобу з території України. Просить суд не застосовувати суворого стягнення.

Відповідно до ч.4 ст.526 МК України, вважаю можливим розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не з`явилася на виклик до суду, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Представник Львівської митниці Держмитслужби в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до відповідальності за порушення митних правил, покликаючись на матеріали справи.

Заслухавши представника Львівської митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 6 ст.481 МК України відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил, процесуальні дії та порядок їх проведення, оскарження постанов у справах про порушення митних правил визначено розділом XIX МК України.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частина перша ст. 458 МК України визначає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до положень статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом, передбачено адміністративну відповідальність Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення регулюється МК України та КУпАП.

Отже, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 486 МК України встановлено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За загальним правилом, фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

Главою 55 Розділу XIІ Митного кодексу України передбачено, що переміщення громадянином транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжується обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу, виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмового зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

В ст. 494 МК України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, зазначені норми чітко визначають умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118 до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря тощо, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямованих проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожнього руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини події.

Крім цього, відповідно до п. 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року №657, обставин непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Пункт 3 розділу VIII вищевказаного Порядку передбачає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально впровадженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Судом встановлено, що 08.05.2023 року громадянином ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ввезено на митну територію України в митному режимі тимчасове ввезення до 20 днів транспортний засіб (причіп) марки «Eigenbau», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , країна реєстрації Федеративна Республіка Німеччина.

Згідно бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України станом на 03.08.2024 року вищевказаний транспортний засіб з митної території України не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства - не поміщений.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією з боку російської федерації, на території України введено воєнний стан,який згодом був продовжений відповідними Указами.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1, адресованого всім, кого це стосується, Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТТП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Відповідно до довідки начальника міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області №01-12/2685 від 23.09.2024 року, причіп з генератором потужністю 20 кВт марки «Eigenbau», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 використовувався в Бахмутському районі, в зоні бойових дій, в гуманітарних цілях з травня 2023 року по серпень 2024 року. Пересувний генератор (прчіп)експлуатувався благодійною організацією «Фонд Благодійність» та забезпечував електропостачання пункту для цивільного населення.

За наведеного, військова агресія російської федерації проти України та введення через це на всій території України воєнного стану є обставиною непереборної сили, що не залежала від волі гр.Республіки Німеччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), але, безумовно, вплинула на можливість вивезення останнім ввезеного транспортного засобу за межі митної території України.

Таким чином, у гр. Республіки Німеччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) були перешкоди, які не надавали можливості до закінчення терміну вивезти транспортний засіб (причіп).

З огляду на вищенаведене вважаю, що в діях гр. Республіки Німеччини ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) відсутня вина, як обов`язковий елемент складу порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст. 481 МК України, зважаючи на дію форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), а саме військову агресію російської федерації проти України, масовані обстріли, а також ведення бойових дій на території України.

Отже, у гр. Республіки Німеччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не було умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, що виключає наявність в його діях складу правопорушення в цілому.

Згідно положень ч.1 ст.501 МК України, ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у даному випадку на митний орган.

Митним органом у цій справі не надано належних і достатніх доказів того, що гр. Республіки Німеччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), маючи можливість вивезти транспортний засіб за межі митної території України, умисно цього не зробив. Водночас, суд за власної ініціативи не вправі збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Статтею 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.62Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.527МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно гр. Республіки Німеччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 6 ст.481, ст.486, ст.527, 528,529 Митного кодексу України, ст. ст.247 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно громадянина Республіки Німеччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.481 МК України закрити на підставі п.1ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Х.М. Мисько