Справа № 473/4858/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

"17" жовтня 2024 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Волосовського А.С., особи, відносно якої складений протокол, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до відповідальності за ст.185 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з протоколом не працює, ФОП, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

У протоколі серія НОМЕР_2 від 25.08.2024 року в розділі склад адміністративного правопорушення поліцейським, який склав цей протокол, зазначено, що: « ОСОБА_1 25.08.2024 р. приблизно о 00-10 год. не виконувала неодноразове законне розпорядження про припинення правопорушення, давала ляпасів працівнику поліції, поводила себе зухвало та нахабно».

Дії ОСОБА_1 працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані за ст.185 КУпАП.

ОСОБА_1 пояснила, що її душив співробітник поліції, їй було спричинено тілесні ушкодження та зараз вона оскаржує протиправні дії поліції.

Судом було досліджено матеріали провадження та встановлено, що окрім протоколу серія ВАД №146098 від 25.08.2024 року до матеріалів справи долучено рапорт ОСОБА_2 , який зазначив таке: «25.08.2024 року, прибувши на мікрорайоні «Північний» для перевірки осіб, які порушували комендантську годину біля одного з продовольчих магазинів по АДРЕСА_2 , в той час як частина наряду запросила кілька порушників було доставлено до підрозділу Вознесенського РУП, о/у СКП Вознесенського РУП ОСОБА_3 залишився на місці зі своїм колегою ОСОБА_4 . В цей час як далі було встановлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є власником продовольчого магазину у комендантський час. В ході спілкування з ОСОБА_1 його колегою було зроблено зауваження щодо роботи закладу у комендантський час, остання почала вести себе агресивно, висловлювалася нецензурною лайкою в бік майора ОСОБА_4 про що останній їй зробив зауваження, попередив про можливе притягнення до адміністративної за дрібне хуліганство, вимагав припинити протиправні дії, після того, як остання продовжила висловлюватися нецензурною лайкою, її було попереджено про затримання в зв`язку з невиконанням законної вимоги працівника поліції. В подальшому ОСОБА_1 почала кидатись до майора поліції ОСОБА_4 , при цьому нанесла декілька ударів рукою, в якій знаходився телефон, в область обличчя ОСОБА_4 , у зв`язку з чим ОСОБА_4 застосував фізичну силу відносно останньої та в подальшому в порядку ст.45 ЗУ «Про національну поліцію» було застосовано спеціальні засоби, а саме кайданки».

Ті ж самі факти та обставини зазначені і в рапорті ОСОБА_4 від 25.08.2024 року.

Також до матеріалів справи було долучено письмові пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 25.08.2024 року, які були під час комендантської години біля магазинів продуктів по вул.Сухомлинського приблизно 00-10 год. 25.08.2024 року та були свідками того, як приїхали працівники поліції, приїхала власниця магазину, який на той час працював та бачили як ОСОБА_1 висловлювалася словами нецензурної лайки в бік працівників поліції, на зауваження припинити не реагувала. Потім їх обох повезли до поліції для складання протоколів про порушення комендантської години. А інший наряд поліції залишився на місці.

До матеріалів справи долучений диск з відеозаписом, на якому зафіксовано не саме правопорушення, а тривале оформлення матеріалів про адміністративне правовопрушення у відділку поліції. ОСОБА_1 повідомляє, що їй спричинено тілесні ушкодження співробітником поліції Горіним, відмовляється від безоплатного адвоката та просить надати можливість зафіксувати тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, суд враховує, щоч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладає на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи Національної поліції.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п.9 Розділу ІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції»: при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

В протоколі серіяВАД №146098 від 25.08.2024 року в розділі склад адміністративного правопорушення поліцейським, який його склав, не встановлено та не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, зокрема не вказано область, район, населений пункт, де відбулося правопорушення.

Порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення та не зазначення у протоколі всіх ознак складу адміністративного правопорушення, позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, з`ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, відтак, і наявність складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо встановлено, що в діях особи відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Дослідивши надані поліцією до суду матеріали провадження, суд вважає, що не доведений склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.185 КУпАП, зокрема його об`єктивна сторона, оскільки відсутня інформація про місце вчинення правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення ВАД №146098 від 25.08.2024 поліцейським, який його склав, не встановлено та не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, зокрема не вказано область, район, населений пункт, де відбулося правопорушення.

Як зазначено у рішенні КСУ від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 - положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Окрім того в протоколі не вказано хто саме давав неодноразове законне розпорядження про припинення правопорушення та чи взагалі чи був це був працівник поліції та який конкретно.

Статтею 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Тобто протиправним діянням є саме злісна непокора, яка виражається у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до осіб, які охороняють громадський порядок (п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 26.06.1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, та суспільні відносини у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадською формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Системний аналіз норм КУпАП з урахуванням позиці Верховного Суду України, висловленої в Узагальненні Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185-185-2 КУпАП)» слідує, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність правомірної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути і відображені, які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків та пред`явлення ним правопорушнику відповідного посвідчення, яке саме правопорушення законно вимагав припинити поліцейський, який поліцейський висував таку вимогу, його прізвище, ім`я та по-батькові, посада.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП, вказана інформація, яка не відповідає обставинам досліджуваного відеозапису, що наданий поліцією, оскільки саме правопорушення на відео належним чином не зафіксовано.

За такого, суд вважає, що протокол викликає обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень частини 3 статті 62 Конституції України тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП України, суд враховує, що ст.185 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків .

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, проявляється у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Аналіз вказаної правової норми дає підстави стверджувати те, що непокора повинна бути злісною. Злісність непокори проявляється у відмові від виконання наполегливих, неодноразових законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконання ним службових обов`язків, або відмова, яка виражена в зухвалій формі, що свідчити про явну зневагу до поліцейського.

Іншою обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, є законність розпорядження/вимоги поліцейського.

Суд вважає, що цією ознакою охоплюється обов`язок поліцейського проінформувати особу у доступний для неї спосіб про те, що указане розпорядження/вимога надходить саме від поліцейського, що вимагає від особи особливого ставлення до такого розпорядження/вимоги та необхідності його виконання. Розпорядження/вимога поліцейського повинні бути законними, тобто можливість поліцейського зробити таке розпорядження чи вимогу, що породжує в подальшому у особи обов`язок вчинити певні дії, утриматись від їх вчинення, усвідомити, передбачити та спрогнозувати свою подальшу поведінку повинна передбачатись Законом України «Про Національну поліцію» або іншими нормативними документами, що регламентують службову та професійну діяльність поліцейського. Таке розпорядження чи вимога повинні бути зрозумілі особі, обов`язок забезпечити зрозумілість цього розпорядження чи вимоги лежить на поліцейському.

Згідно із пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року №8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» визначено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Також тлумачення поняття «злісна непокора» міститься у рішенні Конституційного суду України від 11.10.2011 року №10-рп/2011, п.4.1 якого передбачає, що слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладає на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи Національної поліції.

Не доведеність вини ОСОБА_1 поза розумним сумнівом з огляду на сукупність досліджених доказів в межах складеного стосовно неї протоколу - є підставою для закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки всі сумніви мають тлумачитися на її користь.

За встановлених обставин суд вважає, що право, а не обов`язок суду приймати рішення про повернення протоколу.

Тим більше, що згідно із Постановою від 02 вересня 2021 року справа №11-97 сап20 Велика Палата Верховного Суду зазначила таке:

«74. Норми КУпАП, які встановлюють процедуру адміністративного розслідування і стадію розгляду справи уповноваженим органом (судом), не містять законодавчих положень, які б за окресленої правової ситуації передбачали можливість повертати справу про адміністративне правопорушення для дооформлення протоколу й належного виконання вимог статті 256 цього Кодексу у частині забезпечення присутності порушника в суді. Водночас немає й процесуальних норм, які б забороняли, зокрема, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього. Принаймні чітких й однозначних положень, які б дозволяли чи забороняли повертати протоколи для забезпечення присутності порушника під час розгляду справи, процесуальне адміністративно-деліктне законодавство не містить.

89. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що відсутність чітко встановленого законом порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення або неузгодженість його складових унеможливлює настання відповідальності судді за свободу суддівського розсуду, тобто можливість судді обирати (визначати) найбільш оптимальний варіант рішення (дії) з кількох юридично допустимих його (її) варіантів».

Крім того, після повернення протоколу посадовій особі, що його склала, жодні виправлення до протоколу вже внесені не можуть бути, оскільки згідно п.6 та п.7 Розділу ІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції»: «Усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено».

Крім того, після повернення протоколу посадовій особі, що його склала, жодні виправлення до протоколу вже внесені не можуть бути, оскільки згідно п.6 та п.7 Розділу ІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції»: «Усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено».

Керуючись ст.185, п.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до відповідальності за ст.185 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар