КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Боруха С.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25.01.2024,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25.01.2024 ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, адвокат Борух С.В. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду є незаконною, оскільки винесена без виклику ОСОБА_1 , без з`ясування всіх обставин справи та з порушенням норм законодавства. Вказує, що ОСОБА_1 не вчиняла протиправних дій стосовно своєї матері, щодо неї ніхто протокол про адміністративне правопорушення не складав, пояснень не відбирав.

Адвокат Соляник Д.П. подав в інтересах ОСОБА_2 заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін. Зазначає, що вина ОСОБА_1 повністю доведена матеріалами провадження.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення адвоката Боруха С.В., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення адвоката Стрикаля О.В. та ОСОБА_2 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП вчиненням домашнього насильства визнається умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення ВАБ № 217999, ОСОБА_1 28.12.2023 о 09 год. 10 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно штовхала та давала стусани по відношенню до своєї матері ОСОБА_2 , що проживає разом із нею за однією адресою, чим вчинила фізичне насильство.

Суддя місцевого суду визнав доведеним факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за вказаних у протоколі обставин, та наклав на неї адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Наведені докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості.

Жодних доказів, які б спростовували висновки судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, апеляційному суду надано не було.

Будь-яких клопотань щодо виклику свідків у судове засідання, витребування та дослідження додаткових доказів, дослідження обставин, які потребують спеціальних знань, від учасників провадження не надходило.

В ході апеляційного розгляду не встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б перешкодили або могли б перешкодити судді місцевого суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Таким чином, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність події і складу правопорушення є необґрунтованими.

З урахуванням викладеного приходжу до висновку, що постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, підстав для її зміни або скасування в ході апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Боруха С.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25.01.2024 щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя