Справа № 336/7948/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Лідія Анатоліївна розглянула справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с.Приморське Василівського району Запорізької області, громадянки України, не працевлаштованої, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

14.07.2024 о 20-20 годині ОСОБА_1 , перебуваючи в будинку за місцем свого проживання ( АДРЕСА_2 ), вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ображала нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю неповнолітньої дитини. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 присутня не була, неодноразово повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання судової повістки засобами мобільного зв`язку. За змістом протокола особа обізнана із місцем розгляду справи. Вимоги ст.268 КУпАП не свідчать про обов`язковість явки належним чином повідомленої особи у даній категорії справ. Клопотань та заяв від вказаної особи також не надходило протягом часу провадження справи в суді.

Вивчивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, яке полягає у вчиненні домашнього насильства, тобто, умисному вчиненні дій психологічного характеру, що полягають у висловлюваннях нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст.1 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з ч.1 ст.29 вказаного нормативно-правового акту, кривдник, який порушив вимоги спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, несе відповідальність відповідно до закону. До таких спеціальних заходів за змістом ст.24 Закону належать терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

П.4, 14 ч.1 ст.1 Закону передбачено, що економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Разом з цим, слід зауважити, що об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, складає насильство, яке загалом можна визначити як силування потерпілої особи. При цьому закон вказує на його три альтернативні форми: фізичне насильство; психологічне насильство; економічне насильство.

Психологічне насильство виражається у діях, що спричиняють моральну шкоду, та виявляються у залякуванні, погрозах, образах, переслідуванні, глузуванні, приниженні, обзиванні, образливих й принизливих прізвиськах, плітках, постійній критиці при всіх, перешкоджанні спілкування з оточуючими.

В цій частині (щодо вчинення домашнього насильства психологічного характеру) подія правопорушення визнається судом доведеною, з урахуванням наявних доказів, як і умисна форма вини особи, адже нецензурні висловлювання на адресу неповнолітнього потерпілого вочевидь не можуть мати ознак необережності. Так, вина особи у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №221574 від 14.07.2024; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.07.2024, письмовими поясненнями учасників події ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 .

Разом з цим, намагання вигнати дитину з будинку є саме економічним насильством, враховуючи його нормативне визначення. Натомість, вчинення домашнього насильства економічного характеру не знайшло свого відображення у протоколі.

У відповідності до ст.34,35 КУпАП обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність особи за вчинення адміністративного правопорушення, суддею не встановлено.

Так, суд виключає посилання на перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, про що наявна вказівка у протоколі від 14.07.2024, адже вказаного стану не доведено з боку посадової особи, яка складала протокол, належними та допустимими доказами, а саме медичним висновком. Відповідно, констатувати за приписами ст.35 КУпАП наявність обставин, що обтяжують вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення, суд не може.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Під час призначення стягнення згідно з ч.2 ст.33 КУпАП суддя враховує характер, тяжкість та обставини вчинення правопорушення, особу порушниці, яка протягом року не притягувалась до адміністративної відповідальності, ступінь вини, зміст форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, тому приходить до висновку про доцільність застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є мінімальною санкцією.

Сплаті у відповідності до ст.40-1 КУпАП підлягає також судовий збір у встановленому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 розмірі.

Підстав для застосування положень ст.39-1 КУпАП, а саме, для направлення на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, з урахуванням наявних матеріалів справи, її фактичних обставин, судом не встановлено.

Керуючись ст. 23, 24, 27, 33-35, 39-1, 40-1, 173-2, 251-252, 268, 279, 280, 283-285, 294, 307-308 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 гривень (сто сімдесят гривень 00 копійок), який стягнути в дохід держави.

Штраф в зазначеному розмірі підлягає перерахуванню на номер рахунку: UА0008479, отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл.- 21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір, який підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок), за реквізитами: рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір на користь Державної судової адміністрації України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, який становить 340,00 гривень, витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Л.А. Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік