Номер провадження 3/521/7397/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Засядьвовк О.Д.,

при секретарі Положенцевій Ю.Ю.,

за участю:

представника Одеської митниці Бурчо І.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі матеріали, що надійшли з Одеської митниці Державної митної служби України, за протоколом складеними відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Україна, Івано Франківська область, Надвірнянський район, м. Надвірна, місце роботи - ТОВ "ВІТАЛ ПРОГРЕС" (УКРАЇНА, 43020, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська буд.48, , керівник, місце проживання - Україна, вул. Ген. Чупринки Т., буд. 114-а, м. Львів, Львівський район, Львівська область, Україна, паспорт НОМЕР_1 від 02.02.2016 виданий 2621, за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси з Одеської митниці ДМС України надійшов на розгляд протокол про порушення митних правил №0720/50000/24 від 22.06.2024 року, складений відносно гр. ОСОБА_1 , за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 04.06.2024 року в зону діяльності пункту пропуску «Ренійський морський торговельний порт» митного поста «Придунайський» Одеської митниці з Румунії (порт Констанца) до України (порт Рені) прибуло вантажне судно «MSC OLIVER (PA)», яке прямувало з Китаю (порт Шанхай), на якому переміщувався контейнер № НОМЕР_2 , для подальшого відправлення на адресу отримувача на вантажному автомобілі марки «DAF», державний номер НОМЕР_3 , з напівпричепом марки «KRONE», державний номер НОМЕР_4 , країна реєстрації Україна.

Для здійснення митного контролю та митного оформлення товару, який переміщувався у контейнері № TEMU8865623 відповідно до коносаменту від 16.02.2024 №235557091, митному органу було надано митну декларацію типу «ІМ0ЕЕ» № 24UA54U7 від 04.06.2024, а також наступні товаросупровідні документи: СMR №5623, комерційний інвойс від 17.05.2024 №OTVP1502-2/5623, Packing List від 17.05.2024 №OTVP1502-2/5623, згідно яких у вказаному контейнері №TEMU8865623 переміщувався вантаж в кількості 20 найменувань автозапчастин в асортименті «карбюратор, трос ручного гальма, замок багажника, подушка двигуна, реле автомобільне, тощо …» загальною вагою брутто 26 706,00 кг та вартістю 74 138,73 доларів США, країна походження товару «CN» (Китай).

Відповідно до вищевказаних товаросупровідних документів за митною декларацією типу «ІМ0ЕЕ» № 24UA54U7 від 04.06.2024, з Китаю до України (м. Луцьк) вказаний товар переміщувався від відправника «WENZHOU ZHENGQI IMPORT&EXPORT CO., LTD» (NANYANG ROAD NO.7, CHINA), на адресу одержувача - ТОВ «ВІТАЛ ПРОГРЕС» (Україна, 43020, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська буд.48, ).

Декларантом товару, який переміщувався відповідно до митної декларації типу «ІМ0ЕЕ» № 24UA54U7 від 04.06.2024, є ТОВ «ВІТАЛ ПРОГРЕС» (Україна, 43020, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська буд.48, ).Частиною 1 ст. 318 МК України визначено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ч. 2 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої ПКМУ від 21.05.2012 № 451 - митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно митними органами відповідно до законодавства, вибірково, у формах та обсязі, що визначені на підставі результатів системи управління ризиками.

Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України та митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян).

Під час митного оформлення даного транспортного засобу, відповідно до інформації, наявної в ПІК «Інспектор» розділі «СУР» «Журналу пункту пропуску», було встановлено наявність індикатору ризиків, які можуть використовуватись особами митниць для обрання форм та обсягів митного контролю, а саме:

- «203 -1» Проведення повного митного огляду - з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації;

- «911-1» Здійснення фото- та/або відеофіксації виконання митних формальностей.

На підставі переліку форм митного контролю, визначених із застосуванням системи аналізу та управління ризиками (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684 «Про затвердження Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю») в порядку, передбаченому Наказом Міністерства Фінансів України від 12.12.2012 № 1316 «Про затвердження порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення» посадовими особами Одеської митниці було проведено митний огляд зазначених товарів.

10.06.2024, керуючись ст. 338 Митного кодексу України, посадовими особами Одеської митниці спільно з головним державним інспектором відділу внутрішньої безпеки Одеської митниці ОСОБА_2 було проведено повний митний огляд товару з розкриттям до 100% пакувальних місць та поглибленим обстеженням вмісту контейнеру №TEMU8865623, з метою встановлення відповідності кількості та опису товарів, зазначених у митній декларації типу «ІМ0ЕЕ» №24UA54U7 від 04.06.2024 та товаросупровідних документах, фактичним даним.

За результатами проведеного огляду було складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №24UA54U7 від 10.06.2024.

Під час проведення митного огляду встановлено, що товар (автозапчастини), які переміщуються відповідно до митної декларації типу «ІМ0ЕЕ» №24UA54U7 від 04.06.2024, відповідають відомостям, зазначеним у вказаній митній декларації та товаросупровідних документах.

В ході здійснення повного митного огляду товару «автозапчастини в асортименті», що надійшов в контейнері №TEMU8865623 на адресу ТОВ «ВІТАЛ ПРОГРЕС» (Україна, 43020, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська буд.48, ) встановлено, що на частині товару, саме: «реле автомобільне» у кількості 4700 штук (10 вантажних місць) наявне маркування «Россия», що може свідчити про походження товарів з країни агресора росії. Вкладень та вилучень не проводилось.Під час проведення митного огляду забезпечено ідентифікацію товарів шляхом здійснення цифрової фотозйомки. Вага брутто, згідно акту зважування контейнера б/н від 09.06.2024 складає 26400,00 кг.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2022 № 426 «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації» заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з Російської Федерації.

Товари, переміщення яких територією Російської Федерації здійснено транзитом, та товари, ввезені з Російської Федерації, у тому числі товари походженням з третіх країн, можуть бути поміщені в митний режим імпорту, якщо їх ввезення в Україну здійснено до 24 лютого 2022 року включно.

Крім того, заявлення в МД типу «ІМ0ЕЕ» №24UA54U7 від 04.06.2024, яку було подано до Одеської митниці, недостовірних відомостей щодо виробника товарів, впливає на визначення митної вартості товарів та нарахування митних платежів.

Згідно ч. 1 ст. 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Частиною 2 ст. 36 МК України передбачено що, країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митним органом на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, про товари: найменування; звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; торговельна марка та виробник товарів; кількість у кілограмах (вага брутто, нетто) та інших одиницях виміру, тощо.

Частиною 1 статті 261 МК України передбачено, що у разі подання відповідно до статей 259-260-1 цього Кодексу попередньої, тимчасової, спрощеної або періодичної митної декларації, декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати митному органу додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою, спрощеною або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Згідно з ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з п. 6 Постанови від 03.06.2005 № 8 Пленуму Верховного Суду України (зі змінами), «судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів».

При цьому, згідно з абз. 4 цього пункту Постанови: «Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності».

Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 1 статті 483 МК України передбачено адміністративну відповідальність щодо переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Згідно з п. 43 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України посадова особа підприємства керівник та інші працівники підприємства (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України з питань митної справи.

Покупцем та одержувачем вказаних товарів є ТОВ «ВІТАЛ ПРОГРЕС» (Україна, 43020, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська буд.48, ) в особі керівника, громадянина України ОСОБА_1 , який як керівник підприємства: організує, визначає, формулює, планує, здійснює і координує діяльність підприємства та в розумінні п. 43 ст. 4 МК України є посадовою особою цього підприємства.

Перебуваючи на посаді керівника ТОВ «ВІТАЛ ПРОГРЕС» (Україна, 43020, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська буд.48, ), громадянин України ОСОБА_1 відповідає за фінансово-господарську діяльність підприємства і зобов`язана забезпечити надання до митного контролю і оформлення документи з достовірною та правдивою інформацією.

Таким чином, на думку митного органу, керівником ТОВ «ВІТАЛ ПРОГРЕС» (Україна, 43020, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська буд.48, ), громадянином України ОСОБА_1 , були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів «автозапчастини» через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, які містять неправдиві відомості щодо країни походження товарів - країни агресора росії, а саме: СMR №5623, комерційний інвойс від 17.05.2024 №OTVP1502-2/5623, Packing List від 17.05.2024 №OTVP1502-2/5623, що впливає на визначення митної вартості товарів та нарахування митних платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 511 МК України митним органом вилучено наступні товари -безпосередні предмети правопорушення: Реле автомобільне з маркуванням «Россия» 4700 шт.

На підставі вищевказаних обставин, посадовими особами митниці був складений протокол про порушення митних правил, за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 участі не приймав, однак його захисник адвокат Ковташ Д.М., надіслав до суду письмові заперечення по справі, відповідно до яких заперечував щодо складеного протоколу про порушення митних правил № 0720/50000/24 та повідомив, що висновок посадової особи митниці про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 483 МК України є необґрунтованим, ґрунтується на припущеннях та неперевіреній інформації, оскільки протокол складений всупереч матеріалам митного оформлення, фактичним обставинам (документам), без врахування пояснень та положень законодавчих актів, у зв`язку з чим, просив провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, та повернути вилучений товар. Також надіслав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності та за відсутності правопорушника.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України та накласти стягнення відповідно до санкції статті.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши в сукупності зібрані докази, вислухавши думку учасників процесу, суд не знаходить достатніх підстав для визнання особи винною у порушені митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІТАЛ ПРОГРЕС» (Україна, 43020, Волинська область, м.Луцьк, вул. Рівненська, 48; ) було укладено зовнішньоекономічний контракт № OTVP1502-2 від 15.02.2024 з компанією «OPTIMA TRADE LIMITED» (Китай) щодо поставки товарів, за умовами якого «Постачальник зобов`язується передавати у власність Покупця (продавати), а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати на умовах цього Контракту Товар товарних груп 01-99 відповідно до УКТЗЕД, прийнятої в Україні».

В рамках зазначеного контракту, 13.04.2024 в зону митного контролю пункту пропуску «Ренійський морський торговельний порт» митного поста «Придунайський» Одеської митниці з Румунії (порт Констанца) прибув т/х «KEREMCAN V.44» з контейнером № НОМЕР_2 , в якому переміщувався товар - автомобільні запчастини в асортименті, вагою брутто 26706,00 кг (1371 місце) від вiдправника компанії «WENZHOU ZHENGQI IMPORT&EXPORT СО., LTD» (Китай).

В подальшому, а саме 04.06.2024, цей контейнер було завантажено на автомобіль з причепом (реєстраційний номер НОМЕР_3 / НОМЕР_5 ), який повинен був перевезти товар до Харківської митниці для його остаточного митного оформлення, в тому числі сплати обов`язкових митних платежів. В пункті пропуску «Ренійський морський торговельний порт» Одеської митниці вантаж тільки перетнув митний кордон на в`їзд, контейнер з товаром мав переміщуватись під митним контролем з пункту пропуску на державному кордоні до зони діяльності Харківської митниці.

Вимогами статті 194 МК України передбачено, що у разі ввезення товарів на митну територію України декларант або уповноважена ним особа попередньо повідомляють митний орган, у зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, про намір ввезти ці товари. Попереднє повідомлення про намір ввезти товари на митну територію України здійснюється шляхом надання митному органу, в зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, попередньої митної декларації.

На виконання цих положень Митного кодексу України, 04.06.2024 ТОВ «ВІТАЛ ПРОГРЕС» подано до Харківської митниці електронну митну декларацію (далі ЕМД) типу «ІМ 40 ЕЕ» № UA807000/2024/903254, а саме попередню митну декларацію, як намір про ввезення товару та можливості доставлення товару під митним контролем до підрозділу призначення (Харківська митниця), де має бути оформлено товар в режимі імпорт.

Разом із попередньою митною декларацією митному органу надано товаросупровідні і комерційні документи, зокрема: інвойс № OTVP1502-2/5623 від 17.05.2024, пакувальний лист OTVP1502-2/5623 від 17.05.2024, коносамент №235557091 від 16.02.2024, зовнішньоекономічний контракт № № OTVP1502-2 від 15.02.2024, CMR № 5623 від 04.06.2024, тощо.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 1 МК України, якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Відповідно до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (Кіотська конвенція) від 18.05.1973, до якої Україна приєдналась 05.10.2006 (набрала чинності 15.09.2011), якщо митний орган, в якому товари повинні бути представлені, розташований не у місці ввозу товарів на митну територію, митна служба повинна вимагати подачі документів у місці ввозу тільки у випадках, коли вона вважає це необхідним для цілей контролю.

У випадках, коли митна служба вимагає документи у зв`язку з представленням їй товарів, інформація, що міститься у цих документах, обмежується лише даними, необхідними для ідентифікації товарів та транспортного засобу.

Суд звертає увагу, що попри вимоги цієї Конвенції, Одеською митницею було ініційовано проведення повного митного огляду, та не враховано, що декларантом, у відповідності до положень Митного кодексу, подано попередню митну декларацію.

Як вказано в протоколі про порушення митних правил, системою управління ризиками визначена необхідність проведення повного митного огляду з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів у контейнері № TEMU8865623 даним, зазначеним у митній декларації № UA807000/2024/903254 від 04.06.2024 року.

Так, посадовими особами Одеської митниці 10.06.2024 проведено повний митний огляд вмісту даного контейнера за результатом якого складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 10.06.2024.

В ході огляду контейнера виявлено частину товару, а саме: «реле автомобільне» - 4700 штук, з маркуванням «Россия», що на думку посадових осіб митниці може свідчити про походження товарів з російської федерації.

У зв`язку з цим, посадовою особою митниці, з посиланням на постанову КМУ від 09.04.2022 № 426 «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації» зроблено висновок, що ОСОБА_1 вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів «автозапчастини» через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів (CMR № 5623, інвойс № OTVP1502-2/5623 від 17.05.2024, пакінг лист №OTVP1502-2/5623 від 17.05.2024 ), які містять неправдиві відомості щодо країни походження.

Суд звертає увагу, що у міжнародній товарно-транспортній накладній CMR № 5623 не міститься жодного посилання на країну походження.

Більш того, CMR № 5623 виписано 04.06.2024 безпосередньо в пункті пропуску «Ренійський морський торговельний порт», на території України, тобто даний документ на момент перетину вантажу через митний кордон України взагалі ще не був оформлений, та звичайно не міг бути наданий в якості підстави для переміщення.

Також посадовою особою митниці в протоколі безпідставно вказано, що заявлення в ЕМД типу «ІМ40ЕЕ» № UA807000/2024/903254 недостовірних відомостей щодо виробника товарів, впливає на визначення митної вартості товарів та нарахування митних платежів.

Товар переміщувався за попередньою декларацією «ІМ ЕЕ» (митна декларація з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення), за якою жодним чином митне оформлення в режимі імпорт (випуск у вільний обіг) не може бути проведено, оскільки необхідно подання додаткової декларації.

Для випуску товарів у вільний обіг, до митного органу призначення декларант (уповноважена особа) повинен подати додаткову митну декларацію («ІМ 40 ДЕ»), без оформлення якої неможливо сплатити митні платежі, товар не вважається оформленим у вільне використання та не може бути виданий одержувачу.

Згідно з ст.ст.259, 266 МК України, наказу МФУ від 20.09.2012 № 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» митні платежі на товари не сплачуються під час подання попередньої митної декларації, оскільки, у декларанта є можливість перед подачею додаткової декларації перевірити відповідність товарів відомостям зазначеним у комерційних документах, у зв`язку з чим, в тому числі може змінюватися асортимент, кількісні характеристики, вартість цих товарів, та/або вказати іншу вартість товарів, зокрема шляхом застосування другорядних методів визначення митної вартості товарів.

Тобто, у разі ввезення товарів на митну територію України декларант або уповноважена ним особа попередньо повідомляють митний орган, у зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, про намір ввезти ці товари.

В подальшому, з метою випуску вказаних товарів у вільний обіг на митну територію України до митного органу призначення у визначених ч. 13 ст. 259 МК України випадках, подається додаткова декларація до попередньої митної декларації типу «ІМ 40 ДЕ», при цьому декларантом або уповноваженою ним особою перед подачею митної декларації можуть бути реалізовані права, передбачені ст. 266 МК України, у тому числі і на проведення фізичного огляду товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ», це додаткова декларація до попередньої митної декларації (наказ Мінфіну № 1011), яка подається до відповідного митного органу, яким була оформлена відповідна попередня митна декларація.

Митна декларація типу «ІМ 40 ЕЕ» разом із митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» становлять митну декларацію, заповнену в звичайному порядку.

Під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим. Оформлення митним органом митної декларації, заповненої у звичайному порядку, є випуском товарів у заявлений митний режим (ч. 1 ст. 258 МК України).

Таким чином, в даному випадку попередня митна декларація типу «ІМ 40 ЕЕ» № UA807000/2024/903254 від 04.06.2024 використовувалась для пропуску товарів на митну територію України і забезпечення їх доставки під митним контролем до митниці призначення, де повинна бути подана додаткова митна декларація, без оформлення якої неможливо сплатити митні платежі, товар не вважається оформленим у вільне використання та не може бути виданий одержувачу.

Крім цього, в протоколі про порушення митних правил, на обґрунтування наявності складу правопорушення, маються посилання на норми Митного кодексу України, які вже втратили чинність.

Зокрема, зазначається: «Згідно з ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації».

Втім, ч. 7 ст. 259 МК України, яка передбачала відповідальність декларанта або уповноваженої ним особи за достовірність відомостей, наведених у попередній митній декларації, втратила чинність 07.11.2023 на підставі Закону України від 02.10.2019 № 141-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо деяких питань функціонування авторизованих економічних операторів» (Частина друга статті 258, підпункти 2 та 3 частини третьої, частини четверта, п`ята, сьома, дванадцята статті 259 Митного кодексу України втрачають чинність через чотири роки з дня набрання чинності цим Законом).

Матеріали справи не містять документальних підтверджень, що викладені в протоколі про порушення митних правил № 0720/50000/24 факти призводять до незабезпечення дотримання заходів тарифного регулювання, оскільки митницею вказується в протоколі про нібито порушення заборон, передбачених постановою КМУ від 09.04.2022 № 426 «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації», тобто нетарифних заходів.

Натомість, фактичні обставини суперечать змісту викладених обвинувачень, які, крім того, спростовуються наступним.

Вищевказана партія товару фактично була відправлена у контейнері № TEMU8865623 безпосередньо з Китаю у січні 2024 року (порт SHANGHAI) на судні закордонного плавання «MSC OLIVER (PA)» та прямувала до морського торговельного порту Констанца (м. Констанца, Румунія), що підтверджується трекінгом відстеження на офіційному сайті логістичної компанії «MAERSK» (https://www.maersk.com/tracking/235557091) контейнера № НОМЕР_2 за коносаментом № 235557091 від 16.02.2024 та його копії, наявної в матеріалах справи.

07.04.2024 вищевказаний контейнер прибув у порт Констанца (Румунія) та в подальшому - до Ренійського морського торговельного порту (м. Рені, Одеська область, Україна) на т/х «KEREMCAN V.44», що підтверджується коносаментом №KMCNDRNI44/43 та вищенаведеним трекінгом відстеження контейнера № TEMU8865623 (витяг надається).

Тобто, весь маршрут (Китай-Румунія-Україна) переміщення вантажу у контейнері № TEMU8865623 (включаючи перевантаження на вантажний автомобіль з причепом НОМЕР_3 / НОМЕР_5 ) від відправника до одержувача повністю документально підтверджується та прослідковується.

Жодного фінансового, господарського, транспортного чи географічного зв`язку з рф дана зовнішньоекономічна поставка не має.

Факт того, що вказаний товар повністю вироблений або підданий достатній переробці на території Китаю підтверджується:

1.Сертифікатом про походження товару № 24C3307Y4884/00048 від 17.05.2024;

2.Експортною митною декларацією КНР № 00270572 від 16.02.2024;

3.Товаросупровідні й комерційні документи.

Відповідно до митного законодавства України, документами, що підтверджують країну походження товару є сертифікат про походження товару.

Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару (ч. 3 ст. 41 МК України).

В сертифікаті походження Китайської Народної Республіки (certificate of origin of the Peoples Republic of China) № 24C3307Y4884/00048 від 17.05.2024, який виданий Китайською Радою зі сприянню міжнародної торгівлі (China Council for the Promotion of International Trade) Міжнародної торгової палати (International Chamber of Commerce) наявні наступні відомості:

в графі 1 «Exporter» (Експортер) компанія «WENZHOU ZHENGQI IMPORT&EXPORT СО., LTD»;

в графі 2 «Consignee» (Отримувач) ТОВ «ВІТАЛ ПРОГРЕС» (VITAL PROGRESS LLC);

в графі 7 «Number and kind of packages, description of goods» (Кількість та вид упаковки, опис товарів) 1 371 місця, «автозапчастини»;

в графі 8 «H.S. Code» (код товару) 4016, 8301, 8302, 8409, 8481, 8536, 8541, 8544, 8708, 8501, 9029, 9032;

в графі 9 «Quantity» (кількість) G. WEIGHT (вага брутто) 26706 кг;

в графі 10 «Number and date of invoices» (номер та дата інвойсів) № OTVP1502-2/5623 від 17.05.2024;

в графі 11 «Declaration by the exporter» (Декларація експортера) «The undersigned hereby declares that the above details and statements are correct, that all the goods were produced in China and that they comply with the Rules of Origin of the Peoples Republic of China» «Нижчепідписаний заявляє, що усі вищевказані відомості відповідають дійсності, що всі товари вироблені в Китаї та вони відповідають правилам походження Китайської Народної Республіки», а також міститься печатку та підпис уповноваженої особи компанії «WENZHOU ZHENGQI IMPORT&EXPORT СО., LTD»;

в графі 12 «Certification» («Посвідчення») «It is hereby certified that the declaration by the exporter is correct» «Цим засвідчується, що заява експортера є правильною» та підпис і печатку уповноваженої особи Китайської Ради зі сприянню міжнародної торгівлі (China Council for the Promotion of International Trade).

Отже, сертифікат походження Китайської Народної Республіки №24C3307Y4884/00048 від 17.05.2024, експортна митна декларація №00270572 від 16.02.2024, інвойс № OTVP1502-2/5623 від 17.05.2024, пакувальний лист OTVP1502-2/5623 від 17.05.2024, коносамент № 235557091 від 16.02.2024 є дійсними, кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про країну походження товару Китайську Народну Республіку (Китай), а отже підтверджують заявлену декларантом країну походження товару й не дають підстав для сумніву щодо правильності заявлених декларантом відомостей про країну походження товару.

Крім того, як слідує із відміток у графі 6 Акту митного огляду від 10.06.2024, складеного посадовою особою Одеської митниці, засоби ідентифікації на контейнері TEMU8865623 (пломби) на момент проведення огляду не пошкоджені, що також спростовує завантаження контейнеру частиною товарів з рф під час його слідування до пункту призначення.

Тому, залишається не зрозумілим та документально не підтвердженим, яким чином та на якому етапі слідування, на думку митниці, товари начебто «російського» походження могли опинитись всередині вищевказаного контейнера, який прямував на судні закордонного плавання із Китаю до Румунії (це при тому, що митницею не заперечується факт походження та транспортування основної частини партії товару саме з Китаю).

Митним кодексом України або жодним нормативно-правовим документом в галузі регулювання митної справи, не передбачено, що маркування на товарі є виключним джерелом при остаточному з`ясуванні країни походження товару, та має переважну юридичну силу перед сертифікатом про походження товару.

До того ж листом компанії-контрагента «OPTIMA TRADE LIMITED» додатково проінформовано про те, що товар «реле автомобільне» був вироблений на замовлення покупця з іншої країни. У обладнанні для виробництва пластикових корпусів «реле автомобільне» використовуються матриці застарілого зразка з написом «Россия». Оскільки споживчі характеристики реле з різних партій однакові, а пакування і маркування співпадають, робітники складу допустили помилку при відвантаженні.

Таким чином, передбаченими законодавством документами підтверджено, що вищезазначений товар має походження з Китаю, завантажений безпосередньо китайською компанією відправником «WENZHOU ZHENGQI IMPORT&EXPORT СО., LTD», при переміщенні від відправника до одержувача товар не перетинав територію рф, відхилень від маршруту перевезення Китй-Румунія не зафіксовано, згідно умов контракту товар не призначений для подальшого продажу в рф.

Позаяк товар, що надійшов на адресу ТОВ «ВІТАЛ ПРОГРЕС» не походить з рф та не прямував з території рф відсутні підстави для застосування приписів Постанови КМУ від 09.04.2022 № 426 «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації» в частині того що, товари, переміщення яких територією Російської Федерації здійснено транзитом, та товари, ввезені з Російської Федерації, у тому числі товари походженням з третіх країн, можуть бути поміщені в митний режим імпорту, якщо їх ввезення в Україну здійснено до 24 лютого 2022 р. включно.

Слід зазначити, що відповідно до ч.2, 3, 4 ст. 43 МК України у разі виникнення сумнівів щодо дійсності документів про походження товару та/або правильності відомостей, що в них містяться, зокрема щодо відомостей про країну походження товару, митний орган може перевірити факт видачі сертифіката та/або його зміст на веб-сайті компетентного органу (організації), що видав сертифікат, або звернутися у паперовій або електронній формі до такого компетентного органу (організації) із запитом про проведення перевірки автентичності документа про походження товару та відповідності походження товару правилам походження, встановленим цим Кодексом. Запит про проведення перевірки повинен містити виклад обставин, що дали підстави для сумнівів щодо достовірності задекларованої країни походження товару, посилання на правила щодо визначення походження товарів, що застосовуються в Україні, а також іншу необхідну інформацію. До запиту додається оригінал документа, що підлягає перевірці, або його копія, а також у разі необхідності інші документи та відомості, що можуть сприяти проведенню перевірки.

Натомість митницею в рамках ст.ст.515, 516 МК України, не ініційовано проведення експертних досліджень з приводу встановлення країни походження товару, зокрема шляхом встановлення ступеня обробки/переробки товару (підданий останнім економічно обґрунтованим виробничим та технологічним операціям з переробки, що призвели до виробництва нового товару або є важливою стадією виробництва, за умови виконання в цій країні критеріїв достатньої переробки), так як товари, які переміщувалися та до походження яких митниками здійсненний хибний висновок, представляють собою механізми, які виготовлені з використанням певних деталей.

Матеріали справи не містять відомостей щодо жодних ініційованих чи проведених Одеською митницею перевірочних заходах з цього приводу.

Також відсутні докази направлення Одеською митницею або Державною митною службою України запитів, в порядку п.8 ч.1 ст.336 МК України, до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу.

Згідно зі ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 483 МК України, склад цього правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом, зокрема надання як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК України, необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

«Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, які вирішуються, при визначенні адміністративної та кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом» (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

При цьому в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено у статті 1 Першого Протоколу, зокрема, вказано на необхідність дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого Протоколу до Конвенції є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

У практиці Європейський Суд з прав людини, в тому числі у справах: «Стретч проти Сполученого Королівства», «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Ґаші проти Хорватії» від 13 грудня 2007 року, визначені критерії, які слід оцінювати про сумісність заходів втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого Протоколу, а саме: чи вважається втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи вважається такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним до визначених цілей.

Отже, стаття 1 Протоколу №1 до Конвенції гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність. В оцінці дотримання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребується.

Один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Статтею 495 МК України та статтями 251, 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази по справі мають бути належними та допустимими. Належний доказ - це доказ, зміст якого відтворює фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. Допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених ч. 1 ст. 527 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Суд, беручи до уваги наведені обставини та норми закону, приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, що є підставою для закриття провадження по справі, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, ст.ст. 458, 483, 527, 528, 529 МК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 483 МК України закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені, відповідно до протоколу про порушення митних № 0720/50000/24 від 25.06.2024 року, товари - повернути власнику або уповноваженій ним особі в установленому законом порядку, після сплати всіх необхідних митних платежів.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.Д. Засядьвовк