Справа № 377/394/24 Головуючий в суді І інстанції Малишенко Т.О.
Провадження № 33/824/4756/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,

За участі секретаря судового засідання Савченко К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Славутицькогоміського суду Київської області від 3 вересня 2024 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слів не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 3 вересня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддано стягненню у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 21 квітня 2024 року о 18 годині 52 хвилин в м. Славутич, від г/к «Престиж» в напрямку вул. Чернігівська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки ТЗ та у медичному закладі відмовився, що зафіксовано на службову бодікамеру.

Чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Славутицького міського суду Київської області від 3 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на визначення сп`яніння на місці зупинки та у мед закладі відмовився.

Отже, фабула протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що унеможливлює притягнення особи до відповідальності.

Вказує, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ним таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під його керуванням.

Зазначає, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом, що підтверджується як відеозаписом так і матеріалами справи, працівники поліції не здійснили тимчасове затримання транспортного засобу та дозволили далі керувати автомобілем.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги також наголошує на тому, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що він керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції саме за порушення ПДР.

Вказує, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом його вини.

Зазначає, що направлення до найближчого закладу охорони здоров`я йому не вручали, що також є порушенням вимог з оформлення адміністративних матеріалів.

Звертає увагу на те, що з відеозапису убачається, що його поведінка відповідала обстановці, він повноцінно сприймав обстановку та чітко відповідав на запитання.

Вказує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння і погоджувався його пройти, просив поліцейського записати показники після проходження огляду в протокол. Однак, поліцейський грубо порушуючи вимоги закону, діючи всупереч чинного законодавства та Інструкції, перекручуючи та спотворюючи фактичні обставини склав відносно нього протокол за начебто відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, якої фактично не було.

Також зазначає, що поліцейськими було виявлено, що ОСОБА_1 начебто перебуває в базі розшуку людей від ІНФОРМАЦІЯ_3, після чого був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 і вже там відбулось дооформлення відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак чинним КУпАП та Інструкцією не передбачено того, що під час складання матеріалів особа може бути доставлена до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також тим, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння, а направлення наявне в матеріалах справи йому не вручалося, що свідчить про порушення порядку оформлення відносно нього матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Просить суд апеляційної інстанції звернути увагу на те, що на долученому відеозаписі не зафіксовано моменту вручення йому направлення для проходження огляду в лікарні та інших істотних документів, що мають значення для притягнення особи до відповідальності.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Федак М.Л. апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які підтверджуються наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 484046 від 21.04.2024 року та його другий примірник від одержання якого особа відмовила, у якому викладені обставини і суть правопорушення, який за змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.04.2024 року відносно ОСОБА_1 з записом «від проходження відмовився»;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №1967550 відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП;

- рапортами поліцейських СРПП ВП №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Кудра М.Г. та ОСОБА_3 , відповідно до яких 21.04.2024 року, вони перебували на добовому чергуванні у складі ГРПП. О 18 годині 52 хвилин по вулиці Чернігівській в напрямку вздовж ГК «Престиж» до АЗС «Шепелс» ними було помічено автомобіль DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого під час руху не був пристебнутий паском безпеки. Було прийнято рішення про зупинку даного автомобіля для припинення зазначеного порушення. З використанням проблискових маячків та звукової сирени, авто було зупинено. В ході перевірки документів у водія, встановлено що ним керував ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Водію в законному порядку було запропоновано пройти огляд на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Алкотест 6810, на що він відмовився. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі - ОСОБА_1 також відмовився, що зафіксовано на нагрудний відео реєстратор. Водію було роз`яснено його права, передбачені статтею 268 КУпАП та статтею 63 Конституції України та повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- посвідченням водія на ім`я ОСОБА_1 НОМЕР_2 з відкритими категоріями В,С,D;

- відеозаписами з нагрудних портативних відео реєстраторів, на диску DVD-R, долучених до матеріалів рапортом Я.Голик, переглядом яких встановлено, що поліцейські на службовому автомобілі їдуть за автомобілем DAEWOO LANOS, темно зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ввімкненими проблисковими маячками та подаючи йому спеціальний звуковий сигнал, в результаті чого автомобіль зупиняється.

Як слідує із матеріалів справи, поліцейський підходить до автомобіля о 18 годині 52 хвилини повідомляє про здійснення відеозапису на підставі статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», повідомляє причину зупинки транспортного засобу відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» та представляється водію. Водій на відео перебував з ознаками алкогольного сп`яніння. Після перевірки документів водія, поліцейський повідомляє про ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що водій відмовився. На відеозаписі 2024_0421_185209_0000000_000000_0012 на 00:06:07 хвилині водій ОСОБА_1 на повторне питання поліцейського «Чи вживали ви алкогольні напої?» відповів «Так», також неодноразово зазначив, що пив пиво. Останньому повідомлено про складання протоколу та роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також повідомили про перебування ОСОБА_1 у розшуку у відділі ІНФОРМАЦІЯ_3. Потім після складання матеріалів та під час оголошення водію протоколу о 19 годині 35 хвилин ОСОБА_1 відповів, що він погоджується дихати у драгер. Повідомив, що не згоден з протоколом. Поводив себе зухвало, намагався домовитись.

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виявлені працівниками поліції 21 квітня 2024 року у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння в розумінні п. п. 1,2,3 п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 21 квітня 2024 року за участю ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відеозаписи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд не приймає доводи, що фабула протоколу не відповідає диспозиції ст. 130 КУпАП з огляду на те, що протокол складено не за керування транспортного засобу у стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду, що охоплюється диспозицією ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, є безпідставними та спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано момент руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Крім того, сам ОСОБА_1 в момент зупинки і надалі не заперечував факту керування ним транспортним засобом.

Доводи щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 , що самі по собі спростовують позицію апелянта, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, також не можуть бути прийняті як підстава для скасування оскаржуваної постанови, оскільки як убачається з рапорту працівника поліції, водій автомобіля DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 не був пристебнутий паском безпеки, чим порушив п. «2.3 в» ПДР України, за що було винесено постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Апеляційний суд приймає до уваги, що згідно з відеозаписом поліцейські повідомляють ОСОБА_1 , що керувати транспортним засобом йому заборонено, що спростовує доводи апеляційної скарги, що водія всупереч вимог ст. 266 КУпАП не було відсторонено від керування транспортним засобом. При цьому доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що в матеріалах справи відсутній акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, не ґрунтуються на вимогах закону та відхиляються апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції не здійснено тимчасового затримання транспортного засобу відповідно до п. 2 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1102, не спростовують висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, ОСОБА_1 направлявся в КНП «Славутицька міська лікарня» СМР. ОСОБА_1 від огляду відмовився.

Наявні в матеріалах справи відеозаписи з боді-камер підтверджують обставини, викладені у протоколі.

Дії вчинені ОСОБА_1 характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його учасників.

Щодо доводів апелянта про те, що протокол складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП - не на місці зупинки транспортного засобу, то слід зазначити наступне:

Працівники підрозділу поліції на дорозі є працівниками органів Національної поліції України, законні вимоги яких повинні бути виконані.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015року №580-VIII «Про Національну поліцію»(далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього рухуйого учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція).

Згідно абзацу 2 пункту 5 Інструкції № 1395 складання протоколів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені зокрема, ст. 130 КУпАП, покладається на поліцейських.

Протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку складений інспектором СРПП ВП№2 Вишгородського РУП старшим лейтенантом поліції Посмітним В.О., тобто уповноваженою на складання таких протоколів посадовою особою, що узгоджується із п. 2.9 посадової інструкції останнього.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна. Та такі ж посилання сторони захисту самі по собі не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Славутицького міського суду Київської області від 3 вересня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Славутицького міського суду Київської області від 3 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана