ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2374/24 Справа № 183/6701/24 Суддя у 1-й інстанції - Березюк В. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

за участю:

захисника Кузьміна Р.В.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2024 року водій ОСОБА_1 06 червня 2024 року о 09.20 годині на автошляху М-29, 180+350км Новомосковського району Дніпропетровської області, керуючи автомобілем «ВАЗ 21013», д/н НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «КІА РІО», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що суд не взяв до уваги його пояснення, в яких було вказано, що він не здійснював під час керування автомобілем зміни напрямку руху. Зазначає, що під час здійснення обгону водій ОСОБА_2 виїхав на зустрічну полосу руху, але побачивши, що в зустрічному напрямку на нього рухається вантажний автомобіль, почав змінювати рух на полосу поперед нього задля уникнення лобового зіткнення з зустрічним вантажним автомобілем. Отже, водій ОСОБА_2 раптово здійснив різкий маневр праворуч із зустрічної полоси на його, що привело до зіткнення їх автомобілів, а саме, зіткнення правою передньою частиною автомобіля (КІА) з лівою передньою частиною його автомобіля (ВА3), таким чином, саме водієм ОСОБА_2 була створена аварійна ситуація і не виконання вимоги правил дорожного руху. Вважає, що пояснення ОСОБА_2 без підтвердження іншими доказами не можуть бути взяті в основу обвинувачення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому положеннями п. 10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; схемі місця ДТП, на якій зображена дорога, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього; поясненнях водіїв учасників ДТП, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у суді першої та апеляційної інстанцій, а також іншими наявними доказами у справі.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин ДТП, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що суд не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки як слідує з оскаржуваної постанови суд оцінив показання учасників ДТП у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами та прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не було встановлено усі обставини ДТП, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Так, судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень водіїв учасників ДТП було встановлено, що водій ОСОБА_1 06 червня 2024 року о 09.20 годині на автошляху М-29, 180+350км Новомосковського району Дніпропетровської області, керуючи автомобілем «ВАЗ 21013», д/н НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «КІА РІО», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Викладене також узгоджується з відомостями, що містяться у схемі місця ДТП, в якій зазначено та зображено ділянку дороги, де відбулось ДТП, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього.

При цьому механізм заподіяння видимих пошкоджень автомобілю «ВАЗ 21013», д/н НОМЕР_1 , та транспортному засобу «КІА РІО», д/н НОМЕР_2 , які зафіксовані у схемі місця ДТП, повністю відповідає події ДТП, викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Суд першої та апеляційної інстанцій критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 про те, що він не змінював напрямок руху, оскільки вказані доводи спростовуються матеріалами справи.

При цьому суд апеляційної інстанції не надає оцінки діям другого водія учасника ДТП, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП головуючому судді по даній справі для розгляду не надавався.

З матеріалів справи слідує, що дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду стороною захисту не надано достатньо доказів на спростування зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин ДТП.

Та обставина, що поліцейські та суд по-іншому оцінюють докази порівняно з оцінкою їх стороною захисту, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.

З огляду на вищезазначене суд першої інстанції оцінив надані учасниками ДТП пояснення та прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не був уважний, не дотримався вимог ПДР України, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулось ДТП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Сукупність досліджених в суді першої та апеляційної інстанцій доказів підтверджує, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ст. 124 КУпАП, які виразилися у порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративні правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

З огляду на зазначене викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

При розгляді справи судом порушень вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без зміни. залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот