Справа № 136/1889/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Присяжний О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 312443, 02.10.2024 о 17 год. 45 хв. в м. Липовець, по вул. Героїв Майдану, Вінницький р-н., Вінницька обл., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом: автомобілем ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року 28.09.2024 р., ст. 126 ч. 5 КУпАП, протокол серії ААД № 650993.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КупАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зважаючи на викладені обставини ОСОБА_1 сповіщався про час і місце розгляду справи (зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 ), був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не подавав письмових заперечень проти протоколу, пояснень, доказів, будь - яких клопотань, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, що передбачені ст. 268 КУпАП, тому проводить розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до відповідальності.

За змістом ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються,серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Судом встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 312443 від 02.10.2024 дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Водночас, у матеріалах справи відсутні докази притягнення ОСОБА_1 протягом року до відповідальності за вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою ст. 126 КУпАП.

При цьому, відповідно до інформації зазначеної у доданій до адміністративного матеріалу довідці ВРУП №4 ГУНП у Вінницькій області №13423/229/01-2024 від 03.10.2024 згідно бази даних ІП «Адмінпрактика», ІП «ГСЦ Посвідчення водія» ІКС ІПНП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі Коробов проти України Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом . Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі Кобець проти України.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вказані обставини суд дійшов висновку, що законність складання протоколу про адміністративне правопорушення, викликають розумні сумніви в їх законності, що виключає можливість визнання цього протоколу, як допустимий та достовірний доказ у справі.

Протокол про адміністративне правопорушення хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео фіксації, поясненнях свідків тощо.

Згідно ст. 19 Конституції України,органи державної влади, зокрема, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Таким чином, оцінюючи в сукупності докази та їх належність предмету доказування, приходжу до висновку, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення в належний спосіб об`єктивно не підтверджено і належним чином не зафіксовано складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, відтак розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 25, 27, 30, 36, 126 ч.5, 247 ч.1 п.1, 283, 284, 285, 289 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю в його діях об`єктивно підтвердженого складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Олексій ПРИСЯЖНИЙ