Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Таровської А.А., захисника адвоката Деркача Д.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 16 липня 2024 року о 07 год. 58 хв. на вул. Чорновола 2В у м. Луцьку, Волинської області керував транспортним засобом марки «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР).

Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на її необґрунтованість через неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для правильного вирішення даної справи. Вказує, що судом безпідставно та без належного обґрунтування відмовлено в задоволенні його клопотання про виклик та допит свідків, а також у витребуванні доказів та додаткових матеріалів чим порушено вимоги ст. 268 КУпАП. У зв`язку із цим, просить постанову судді Луцького міськрайонного суду від 19 серпня 2024 року скасувати, а провадження по даній справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника адвоката Деркача Д.В. та матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано.

Згідно із п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Іструкції).

У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Так факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 102310 від 16 липня 2024 року, за змістом якого перший керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 08 червня 2024 року, у якому зафіксовано виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; роздруківкою результату тесту газоаналізатора «Alcotestr Drager 7510» від 16 липня 2024 року із результатом 0, 71 ‰;довідкою УПП у Волинській області від 04 січня 2024 року про отримання ОСОБА_1 , за місцем проживання, посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 від 28 червня 2016 року (категорія В), відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського який,з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним, допустимим та достатнім доказами вини ОСОБА_1 .

Сукупність зазначених доказів, цілком обґрунтовано взята до уваги судом, і протилежного, при перевірці доводів апеляційної скарги, не установлено.

Основні доводи незгоди із постановою судді, ОСОБА_1 пов`язує із позбавленням його процесуального права доказування, при судовому розгляді даної справи, через відмову у задоволенні заявленого ним клопотання про виклик до суду та допит свідків, а також про витребування відповідних письмових доказів.

Відмовляючи у задоволенні таких його клопотань, судом з достатнім та належним обґрунтуванням зазначено про те, що обставиною, яка підлягає доказуванню, у межах розглядуваних адміністративних матеріалів, є факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а не факт вживання чи не вживання ним алкогольних напоїв, в день вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і допустимим джерелом доказів, у підтвердження даного факту, є не показання іншої особи, допитаної в якості свідка, а результати огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, підстав вважати які некоректними, у суду не було. Окрім того, за результатами проходження ним огляду, на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням, ОСОБА_1 незгоди із показником тесту у 0, 71 ‰ не висловлював, натомість, погодившись із таким результатом, що стверджується його особистим на роздруківці чеку підписом, у працівників поліції сертифікатів відповідності приладу «Alcotestr Drager 7510», свідоцтва про перевірку робочого стану та Інструкції з його експлуатації, не вимагав.

З аналогічних мотивів, не убачається підстав для задоволення заявленого ОСОБА_1 клопотання і у апеляційному суді.

Сукупність досліджених та правильно оцінених судом доказів у даній справі підтверджує факт проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння останнього на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням, у чіткій відповідності до вимог чинного законодавства, тому не дає підстав для визнання його результатів недійсними.

Отже, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є правильно установлений поліцейськими та підтверджений судом.

Наведене у своїй сукупності, свідчить про правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував фактичні обставини вчиненого та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Ураховуючи вищезазначене та зібрані у справі докази, яким суд першої інстанції дав правильну правову оцінку, доходжу висновку про законність оскаржуваної постанови судді від 19 серпня 2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсутність підстав для задоволення поданої ним апеляційної скарги, з наведених у ній мотивів

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 серпня 2024 року щодо нього - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: