Справа № 289/1181/22
Номер провадження 3-в/289/10/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2024 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши подання Житомирського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про вирішення питання про давність виконання постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2024 провідний інспектор Житомирського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області О.Куцько звернулася до суду з поданням про вирішення питання про давність виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання зазначено, що постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 18.07.2022 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 183-1 КУпАП, із накладенням стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 150 годин.

Матеріали відносно ОСОБА_1 надійшли до Житомирського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області та були прийняті до виконання 23.08.2022 року.

Останній з`явився за викликом до Житомирського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області 09.09.2022, та був ознайомлений з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення, однак підписувати будь-які документи відмовився та відмовився від отримання направлення для відпрацювання суспільно корисних робіт в ПАТ "ПБК "Радомишль". В подальшому на виклики органу пробації не з`являвся, тому вказане направлення 03.04.2023 року йому було направлене мобільним засобом зв`язку "Viber", згідно якого він мав приступити до відбування 150 годин суспільно корисних робіт не пізніше 02.05.2023 року. Відповідно до повідомлення ПАТ "ПБК "Радомишль" за вих №620 від 05.05.2023 року, ОСОБА_1 не приступив 02.05.2023 до відпрацювання адміністративного стягнення у вигляді 150 годин суспільно корисних робіт.

10.08.2023 року співмешканка ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у телефонному режимі повідомила, що останній вступив до Збройних сил України.

Для перевірки факту призову ОСОБА_1 на військову службу, органом пробації було зроблено запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до відповіді наданої 17.08.2023 року за вих №1185, вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 був прийнятий на військову службу до ВЧ НОМЕР_1 з 25.07.2023 року.

На даний час відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.08.2024 року за вих.№1217 ОСОБА_1 продовжує проходити військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .

06.09.2024 року до особової справи ОСОБА_1 долучено довідку №43853 від 21.08.2024 року з Коростишівського відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області ЦМУ МЮ (м.Київ), в якій зазначено, що заборгованість по аліментах з ОСОБА_1 утримана, шляхом звернення на його грошове забезпечення, яке йому нараховує фінансова служба ВЧ НОМЕР_2 .

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 304, 305 КУпАП, ст. 80 КК України, провідний інспектор Житомирського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області О.Куцько просила вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 18.07.2022 року, за ч. 2 ст. 183-1 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Представник Житомирського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду подання повідомлена належним чином, надала заяву, згідно якої просить подання розглядати без її участі, подання підтримує та просить задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду подання повідомлявся згідно чинного законодавства.

Дослідивши подання, з`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи суддя дійшов таких висновків.

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 18.07.2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 183-1 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 150 годин.

В судовому засіданні встановлено, що постанова суду набрала законної сили 28.07.2022 та своєчасно скерована для примусового виконання до Житомирського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області та прийнята до виконання 23.08.2022.

Згідно ч. 1 ст. 300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Судом встановлено, що з дня винесення постанови, тобто з 18.07.2022 року по теперішній час, вказана постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, на момент розгляду подання не виконана.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ "Про міжнародні договори України" та ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як "кримінальні" у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не містять поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична "безстроковість" виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а "необмежений строк виконання" своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю.

Натомість, дані строки, передбачені ст. 80 КК України, яка регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що "не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення", а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним". У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, оскільки Кодексом України про адміністративні правопорушення неврегульовано питання щодо звільнення особи від відбування покарання у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення, суддя вважає за необхідне застосувати до вказаних правовідносин аналогію закону, а саме положення статті 80 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Також встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Оскільки в зазначеному поданні та матеріалах особової справи містяться дані про ухилення ОСОБА_1 від відбування покарання, зокрема, не прибуття його у встановлений час до визначеного підприємства для відпрацювання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, а також те, що у відношенні останнього органом пробації було скледено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, тому є підстави вважати, що перебіг строку давності зупинявся та переривався і на даний час не сплинув.

Положеннями ч. 3 ст. 80 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Законодавець у Кодексі України про адміністративні правопорушення виділив виключні випадки, за наявності яких припиняються виконання постанови, а саме: видання акту амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення, скасування акта, які встановлює адміністративну відповідальність, смерть особи, а також не звернення виконання постанови протягом 3 місяців з моменту з дня винесення.

Зазначені у вказаній статті обставини відсутні.

Враховуючи викладені обставини, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 18.07.2022 року, в зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 23, 298, 304, 305 КУпАП, ч. 3, 4 ст. 80 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання провідного інспектора Житомирського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області О.Куцько про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення в зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення - відмовити.

Матеріали особової справи № 06/2022 повернути до Житомирського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області.

Постанова оскарженню в апеляційному прядку не підлягає.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК