Справа № 535/717/24
Провадження № 3/535/386/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року Суддя Котелевського районного суду Полтавської області Гуляєва Г.М. розглянувши матеріал адміністративної справи, який надійшов після доопрацювання, від командира військової частини НОМЕР_1 відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця

військової частини НОМЕР_1 , начальника групи розвідки аеромобільного батальйону, старшого лейтенанта, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

РНОКПП: НОМЕР_2

який раніше протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії А2582 №36 від 04.07.2024, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення при наступних обставинах.

21.06.2024 з доповіді офіцера юридичної служби військової частини НОМЕР_1 , капітана юстиції ОСОБА_3 , через начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_4 командиру військової частини НОМЕР_1 полковнику ОСОБА_5 здійснено доповідь, що, 01.07.2024 о 14 годині 00 хвилин під час перевірки матеріалів службових розслідувань (призначених наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.06.2024 №2023 копія наказу додаються до матеріалів адміністративної справи), було виявлено, що військовослужбовець військової служби за мобілізацією, начальник групи розвідки штабу аеромобільного батальйону військової часини НОМЕР_3 , старший лейтенант ОСОБА_6 недбало ставився до військової служби і втратив майно служби засобів ближнього бою та розвідки на суму 275235,98 гривень.

Отже, під час виконання військових обов`язків під час дії «ОСОБЛИВОГО ПЕРІОДУ», військовослужбовець військової служби за мобілізацією, начальник групи розвідки штабу аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , старший лейтенант ОСОБА_6 недбало віднісся до своїх обов`язків, до військової служби не виконав покладені на нього наказом командира військової частини НОМЕР_1 завдання, чим порушив частину 2 статті 172- 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення «недбале ставлення до військової служби». Старшим лейтенантом ОСОБА_7 вищезазначене адміністративне правопорушення визнається в повному обсязі, винуватість визнає. За наслідками виявлення грубого порушення військової дисципліни яка полягала у невиконанні своїх службових обов`язків військової служби, негативному прикладі для інших військовослужбовців, зниження боєздатності підрозділу, командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_8 видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 03.07.2024 року №2933 про результати службового розслідування та притягнення до дисциплінарної та адміністративної відповідальності начальника групи розвідки штабу аеромобільного батальйону військової часини НОМЕР_1 , старшого лейтенанта ОСОБА_9 » , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У судове засідання старший лейтенант ОСОБА_2 не з`явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи. До протоколу про адміністративне правопорушення серії А2582 №36 від 04.07.2024 додана його заява про розгляд справи у суді за його відсутності та визнання вини.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов таких висновків.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Частиною другою статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Об`єктивною стороною недбалості, тобто недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби). Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 року справі № 185/12161/15-к вказав, що , при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Згідно з приміткою до ст.172-13 КУпАП під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався і діє до цього часу.

Відповідно до ст.ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Відповідно до частин першої - третьої статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Протокол про військове адміністративне правопорушення, складений відносно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , начальника групи розвідки аеромобільного батальйону, старшого лейтенанта ОСОБА_2 містить дані, які вказують на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, зазначено обставини, які свідчать про його службову недбалість, що призвело до втрати майна служби засобів ближнього бою та розвідки на суму 275235, 98 грн.

Винуватість старшого лейтенанта ОСОБА_2 підтверджується також актом службового розслідування від 21.06.2024 року з додатками.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вина старшого лейтенанта ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 172-15 КУпАП, доведена належними, допустимими та достатніми доказами по справі.

Відповідно ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Даний протокол серії А2582 №36 від 04.07.2024 вперше надійшов до Котелевського районного суду Полтавської області 26.08.2024 та перебував у провадженні судді Шолудько А.В.

Постановою Котелевського районного суду Полтавської області від 02.09.2024 справу про адміністративне правопорушення повернуто до військової частини НОМЕР_1 , для належного оформлення.

Повторно справа надійшла до Котелевського районного суд Полтавської області 15.10.2024 та передана у провадження судді Гуляєвій Г.М.

Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Виходячи зі змісту статті 38 КУпАП «Строки накладення адміністративного стягнення», таке стягнення накладається лише на винну особу. Відповідно, ця норма (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинна застосовуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

Тим більше, за своєю правовою природою звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

З точки зору матеріального (сутнісного) підходу реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення (у зв`язку із чим відновлюються її добре ім`я, репутація), а нереабілітуючими обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою / нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.

Крім того, стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати низку обставин, в тому числі чи винна особа в його вчиненні.

Водночас стаття 284 КУпАП не містить обмежень при винесенні постанови про закриття справи встановити вину особи.

Судом встановлено, що вищевказане адміністративне правопорушення, згідно акту службового розслідування від 21.06.2024 року з додатками було вчинене та виявлене у травні 2024 року.

Оскільки правопорушення було скоєно у травні 2024 р, то стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення ( серпень 2024 року), а отже строки накладення адміністративного стягнення на даний час закінчилися.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

З додатків до протоколу вбачається, що питання завданих збитків вирішене у позасудовому порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.38, 247, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст.172-15 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області.

Суддя Г.М. Гуляєва