ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1513/24 Справа № 204/2703/24 Суддя у 1-й інстанції - Юшков М. М. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Біжко Ю.О., потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Пасічника Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Пасічника Тараса Валерійовича,-

на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2024 року про закриття провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2024 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він 11 березня 2024 року о 09:20 годині, в м.Дніпрі, пр-кт Богдана Хмельницького, біля буд.40, керуючи транспортним засобом «Fiat Doblo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг, не виконав вимогу знаку п.2.1 ПДР та рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу у русі автомобілю «AUDI A4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, при цьому ОСОБА_1 порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_2 - адвокат Пасічник Т.В. вказує, що судом першої інстанції було встановлено, що на схемі місця ДТП місце зіткнення автомобілів та розташування автомобіля потерпілої не було вірно відображено.

Потерпіла при складанні схеми місця ДТП знаходилась у важкому моральному стані та не ознайомилась з її змістом, а тільки поставила свій підпис. Неправильність складання схеми підтверджується поясненнями учасників ДТП, фотокопіями до матеріалів справи.

На думку апелянта, судом першої інстанції не було надано оцінки пошкодженням транспортних засобів «Fiat Doblo» та «AUDI A4», оскільки, як убачається з наданих фотокопій, зіткнення відбулось в бокову частину «AUDI A4» в району заднього колеса та крила, тоді як пошкодження «Fiat Doblo» приходяться на передню частину в районі передньої лівої фари, переднього бампера. Тому твердження ОСОБА_1 про те, що автомобіль «AUDI A4» різко почав перестроюватись у середню смугу руху та фактично підрізав його автомобіль, внаслідок чого і сталася ДТП, не відповідає дійсності, оскільки за таких обставин автомобіль потерпілої при зміні руху мав би вийти на різкий поворот при 90 градусах та стояти впоперек дороги.

Пояснення свідка ОСОБА_3 не могли бути прийняті судом, оскільки вона приїхала на місце ДТП через декілька годин та не була свідком безпосереднього зіткнення транспортних засобів.

Вважає, що судом першої інстанції не надано оцінки поясненням ОСОБА_4 , який був безпосереднім свідком ДТП та знаходився в траспортному засобі «AUDI A4», які підтверджують відомості потерпілої ОСОБА_2 , що вона рухалась по проспекту Богдана Хмельницького в середній полосі та не міняла напрямок руху.

У постанову зазначено, що суд позбавлений можливості встановити місце зіткнення та розташування автомобілів, однак жодних експертиз за наведених обставин судом першої інстанції призначено не було.

Ураховуючи викладене, представник потерпілої просить постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2024 скасувати, прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_2 та її представник адвокат Пасічник Т.В. підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Додатково суду ОСОБА_2 пояснила, що у той день та час вона повільно рухалася на а/м «AUDI A4» по середній смузі автодороги по вул. Б.Хмельницького, а водій а/м «Fiat Doblo» ОСОБА_1 виїхав на перехресті справа. Вона бачила, що проїхала повз бампера а/м «Fiat Doblo», нікого не підрізала, але відчула удар. Натомість відразу не змогла зупинитися. Коли приїхали працівники патрульної поліції, вона була у розгубленому стані, тому попрохала водія ОСОБА_1 показати місце ДТП, підписала схему ДТП, але її зміст не читала.

Одночасно потерпіла сторона підтримала своє клопотання про призначення у справі судової автотехнічної експертизи, проведення якої доручити експертам Дніпропетровського НДІСЕ Міністерства юстиції України та потерпіла ОСОБА_2 дала згоду покласти на неї витрати на проведення експертизи.

Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Біжко Ю.О. у судовому засідання заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілої сторони та призначення по справі автотехнічної експертизи.

Додатково суду ОСОБА_1 пояснив, що він рухався на а/м «Fiat Doblo» по вул. Енергетиків та на перехресті повернув праворуч, виїхавши з правої крайньої смуги руху на вул. Б.Хмельницького. Почув удар з переднього лівого боку автомобіля. Після ДТП намагався з водієм а/м «AUDI A4» ОСОБА_2 вирішити на місці всі питання відшкодування, але вона запросила 1000 Доларів США, на що він не погодився. Оскільки у нього не було страховки, за що на нього потім накласти штраф, тому він не зміг потерпілій відшкодувати шкоду. Схему ДТП працівники патрульної поліції складали з його слів.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, обґрунтовано наступним.

Як зазначив у своєму рішенні місцевий суд, зі схеми місця ДТП, долученої до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 689481 від 11.03.2024, вбачається, що місце зіткнення автомобілів під керуванням водія ОСОБА_1 та водія ОСОБА_2 знаходиться поза межами перехрестя, на значній відстані 15,2 м.

Автомобіль «Fiat Doblo» під керуванням водія ОСОБА_1 здійснив зіткнення своєю передньою частиною із задньою частиною автомобіля «Audi» за межами перехрестя.

При цьому, як зауважив суд, під час судового розгляду учасники події надали різні покази щодо місця зіткнення, розташування автомобілів та подій викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Однак під час складання схеми місця ДТП, учасники події будь-яких письмових зауважень під час її складання не надавали. Інші письмові матеріали справи так само як і показання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 позбавляють суд можливості встановити місце зіткнення та розташування автомобілів, тому доказів, які б об`єктивно підтверджували винуватість ОСОБА_1 в порушенні правил ПДР України, матеріали справи не містять.

Між тим, з такими висновками не погоджується суд апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Так під час апеляційного перегляду справи постановою апеляційного суду від 10 липня 2024 року за клопотанням потерпілої сторони була призначена по справі комплексна судова автотехнічна та транспортно-трасологічна експертиза(а.с.98-99).

Відповідно до висновків експертів № 1386-24 за результатами проведення комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи по справі про адміністративне правопорушення № 204/2703/24 від 23.09.2024, первинне контактування відбулось під гострим кутом між передньою лівою частиною автомобіля Fiat Doblo і задньою правою боковою частиною автомобіля AUDI A4.

В момент первинного контактування з автомобілем AUDI A4, автомобіль Fiat Doblo перебував у русі. В момент первинного контактування швидкість руху автомобіля AUDI A4 перевищувала швидкість руху Fiat Doblo.

Враховуючи спричинені в результаті ДТП механічні пошкодження та відповідно відносну швидкість транспортних засобів, в момент первинного контактування автомобіль Fiat Doblo не міг здійснювати прямолінійний рух, як зазначив у своїх поясненням водій ОСОБА_1 , що з технічної точки зору свідчить про неспроможність його пояснень щодо механізму розвитку ДТП.

Враховуючи спричинені в результаті ДТП механічні пошкодження та відповідно відносну швидкість транспортних засобів, в момент первинного контактування автомобіль Fiat Doblo міг перебувати в стані маневру, як зазначає у своїх поясненнях водій ОСОБА_2 , що з технічної точки зору свідчить про спроможність її пояснень щодо механізму розвитку ДТП.

Оскільки відповідно до проведених транспортно-трасологічних досліджень пояснення водія ОСОБА_1 щодо механізму розвитку ДТП є технічно неспроможними, то дослідження проведено за поясненнями водія ОСОБА_2 , які з технічної точки зору не можуть бути спростовані експертним шляхом.

Відповідаючи на питання: чи вбачаються у діях водія «AUDI A4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 порушення вимог ПДР України в даній дорожній ситуації та чи перебувають дії водія «AUDI A4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 у причинному зв`язку із настанням ДТП, експерт вказав, що в даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_2 не відповідали технічним вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з зіткненням.

Відповідаючи на питання: чи вбачаються в діях водія «Fiat Doblo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 порушення вимог ПДР України в даній дорожній ситуації та чи перебувають такі дії в причинному зв`язку із настанням ДТП, експерт зазначив, що в дані дорожній обстановці, дії водія автомобіля Fiat Doblo ОСОБА_1 не відповідали вимогам дорожнього знаку 2.1 Дати дорогу, п.16.11 Правил дорожнього руху та з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з зіткненням (а.с.106-120).

З вищенаведеними висновками комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи погодилася потерпіла сторона, а сторона захисту заперечувала, пославшись на те, що під час її проведення не було запрошено ОСОБА_1 , його автомобіль не оглядався, а експертами було використано лише надані потерпілою стороною фотоматеріали, без урахування матеріалів самої справи. При цьому, як зауважила захисник Біжко Ю.О., за висновками даної експертизи встановлено порушення ПДР самою потерпілою ОСОБА_2 , дії якої не відповідали вимогам п.12.3 ПДР, які з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з зіткненням у даній ДТП.

Між тим, всупереч твердженням сторони захисту, суд апеляційної інстанції приймає до уваги у якості належного доказу висновок комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 1386-24 від 23.09.2024, оскільки при проведенні експертизи були враховані усі матеріали справи, надані на клопотання експерта сторонами додаткові докази, об`єкти (автомобілі) та додаткові матеріали для проведення експертизи. Експертами було проведено транспортно-трасологічне та автотехнічне дослідження, та на їх підставі зроблено синтезуючий підсумок. Окрім цього експерти були попереджені про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України, а тому у апеляційного суду відсутні сумніви щодо повноти та об`єктивності зроблених експертами висновків по даній справі.

У свою чергу стороною захисту не було надано апеляційному суду належних доказів на спростування висновків проведеної комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи.

Твердження сторони захисту про наявність в діях порушень самої потерпілої ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам п.12.3 ПДР, та які з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з зіткненням у даній ДТП, хоча і підтверджуються висновками даної експертизи, але не приймаються до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки суд розглядає справу в межах висунутого у цій справі звинувачення, а саме водію ОСОБА_1 , відносно якого співробітниками патрульної поліції 11 березня 2024 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП та у цій справі водій ОСОБА_2 має процесуальний статус потерпілої.

Натомість за висновками проведеної комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи підтверджується порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.16.11 Правил дорожнього руху, що перебуває у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та ставиться йому у провину відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 689481 від 11.03.2024, а отже висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 інкримінованого йому складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на доказах, що тягне за собою скасування рішення місцевого суду.

Водночас, апеляційний суд враховує, що згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Приписи ст.247 КУпАП є імперативними, а отже вказують на те, що суд у разі закінчення строків повинен лише закрити справу і не вирішувати жодних інших питань.

Положеннями ч.2 ст.38 КУпАП визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.

При цьому, слід враховувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року (справа №308/8763/15-а), згідно якої п.7 ч.1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Отже, оскільки адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, що інкримінуються ОСОБА_1 , вчинене 11 березня 2024 року та на час апеляційного розгляду справи 16 жовтня 2024 року спливли визначені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Пасічника Т.В., скасування постанови судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2024 року та закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП, без визнання доведеності чи недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.7 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Пасічника Тараса Валерійовича задовольнити частково.

Постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2024 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО