Справа № 154/262/24 Провадження №33/802/662/24 Головуючий у 1 інстанції:Пустовойт Т. В.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Таровської А.А., захисника адвоката Лавренчука О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Лавренчука О.В., подану в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11 вересня 2024 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 14 січня 2024 року о 18 год. 24 хв. на вул. Васильківській у м. Володимирі, керував транспортним засобом марки «Рено Експес» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мовлення, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР).

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Лавренчук О.В. подав апеляційну скаргу, у якій вказує про її незаконність та необґрунтованість через істотне порушень вимог процесуального закону. Стверджує про відсутність законних підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , який попередньо викликав поліцейських по факту спричинення йому тілесних ушкоджень які, у свою чергу, без встановлення у нього жодних ознак алкогольного сп`яніння, озвучили йому вимогу про проходження огляду на стан сп`яніння. Вважає, що працівник поліції не може вимагати у водія свідоцтво про реєстрацію автомобіля та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, якщо ним не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ПДР. Тоді як протокол про адміністративне правопорушення не може бути одночасно беззаперечним доказом вини особи у тому чи іншому діянні. У зв`язку із цим, просить постанову судді Володимир-Волинського міського суду від 11 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у даній справі, у зв`язку із відсутністю у його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника адвоката Лавренчука О.В., доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

?Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою правопорушення - відмова від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю стверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами.

Як протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 061782 від 14 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 , так і актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зафіксовано наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, на момент зупинки транспортного засобу, під його керуванням поліцейським, зокрема: порушення мовлення, запах алкоголю з ротової порожнини, а також відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Лавренчука О.В. про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням особи, інтереси якої він представляє, а відтак, і про відсутність законних підстав у поліцейських вимагати у нього, як водія свідоцтво про реєстрацію автомобіля та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є неспроможними, з огляду на таке.

Матеріалами справи стверджується та не заперечується самим ОСОБА_1 , що 14 січня 2024 року поліцейські на чергуванні отримали повідомлення від першого про нанесення йому тілесних ушкоджень невідомими йому особами, із якими, у нього виник конфлікт. По прибуттю на місце виклику, ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення та засвідчити факт його побиття у медичному закладі, на що він то погоджувався, то відмовлявся, після чого сів за кермо свого автомобіля та поїхав. Ураховуючи наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та факт керування ним транспортним засобом, поліцейські на службовому автомобілі вирушили за ним та після озвучення наявних у нього ознак алкогольного сп`яніння, зокрема відчутного запаху алкоголю з ротової порожнини, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку, і лише після його остаточної відмови від проходження такого огляду та роз`яснення наслідків таких його дій, почали оформлення щодо нього адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий перебіг події вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення підтвердив у суді і інспектор поліції Гоменюк В.Л.

Відповідно до п. ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

Попри наведене вище, вважаю доцільним зазначити про те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не перебуває у прямому причинному зв`язку із обов`язком водія пройти, у встановленому законом порядку, відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння, а предметом доказування у даній справі є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, які окреслені диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Іструкції).

У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського, якийзначиться як додаток до протоколу та з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним доказом вини ОСОБА_1 , з достатньою повнотою стверджується факт вчинення ним даного адміністративного правопорушення, у тому числі, законність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу під керуванням першого та озвучення ними вимоги у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявності наявних у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР у протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього, викладена достатньо повно та конкретно.

Тому, вважаю, факт порушення водієм в особі ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильно установленими судом.

Нових доказів, у спростування зазначених у постанові судді обставин, також надано не було, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Лавренчука О.В., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11 вересня 2024 року щодо нього без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: