Справа № 930/2125/24
Провадження № 3/930/776/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 року. м. Немирів

Суддя Немирівського районного суд Вінницької області Науменко С.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від поліцейського ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 122-2, ч.5 ст. 122, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 105017 від 28.07.2024, ОСОБА_1 , 28.07.2024 року о 12 год. 25 хв. на а/д М-30 424 км (біля с. Дубовець), керував транспортним засобом «Мазда 6», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора Драгер 6810. Результат тесту 2.76 проміле, Тест 3284., за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 105021 від 28.07.2024, ОСОБА_1 , 28.07.2024 року о 14 год. 18 хв. в с. Мала Вулига, Дорога Р-36 30 км., керуючи автомобілем «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу завчасно поданого гучномовець не зупинився був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі Пежо 1698 зупинився після трьох пострілів по колесах, чим порушив п. 2.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, 28.07.2024 року о 12 год. 30 хв. м. Немирів, траса М-30 446 км. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 спричинив створення аварійної ситуації транспортним засобам які рухалися в зустрічному напрямку, а саме змусив інших водіїв змінити швидкість або зупинитися, чим порушив Р02030500; п. 12.6.г ПДР України Порушення швидкості режиму поза населеними пунктами водієм транспортного засобу, яке не зазначено у пп. 12.6.а-г, на автомобільній дорозі, що позначена знаком 5.1, за що передбачена відповідальність відповідно до ч.5 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КУпАП визначено, що порушення, передбачені частинами першою-четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Вину у скоєному визнає повністю та просить призначити мінімальне покарання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозапис з нагрудної бодікамери інспектора, письмові пояснення приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , вбачається склад адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч.5 ст. 122, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність..

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За викладених обставин, враховуючи характер вчинених правопорушень, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, суд вважає, що на ОСОБА_1 , з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, слід накласти адміністративне стягнення у межах санкцій ст. ст. 122-2, 122,130 КУпАП, а саме штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на день розгляду справи становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Нормою ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2024 складає 605,60 грн.

Керуючись ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 36, 40-1, 122-2, 130 КУпАП, суд-

постановив:

Об`єднати в одне провадження справи за № 3/930/776/24, № 3/930/778/24 та № 3/930/780/24 про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ч.1 ст. 122-2 та ч.5 ст.122 КУпАП, присвоїти об`єднаній справі № 3/930/776/24

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч.5 ст. 122, ч. 1 ст. 130 КУпАП та з урахуванням положення ст. 36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 до Державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України) отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 605.60 грн.

Штраф має бути сплачений порушником в установу банку України (отримувач коштів: ГУК у Він. обл../м. Немирів 21081100; код отримувача за ; Казначейство України (ЕАП) UA 0002796; код класифікації доходів бюджету: 21081100, призначення платежу: адміністративні штрафи, Немиріський районний суд) не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня її винесення.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 КУпАП, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим.

Скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Немирівського

районного суду: С.М.Науменко