Провадження № 3/554/2355/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2024 р. м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Горбунова Я. М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з управління Служби безпеки України Департамент військової контрозвідки 8 управління 4 відділ відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код не відомий, громадянин України, не одружений, працюючий військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , начальник зенітної ракетної обслуги заступник командира зенітної ракетної батереї військової частини НОМЕР_1 , капітан, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєні правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2024 року, у ході виконання завдань, покладених на Службу безпеки України, органом військової контррозвідки (4 відділом 8 управління ДВКР СБ України), під час перевірки дотримання вимог чинного законодавства у сфері охорони державної таємниці у військовій частині НОМЕР_1 , розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено факт зберігання в приміщенні групи секретного документального забезпечення військової частини НОМЕР_1 матеріальних носіїв інформації, з грифом секретності «Таємно», яка не становить державної таємниці, зокрема - «Робоча карта начальника обслуги 2 зрбатр 2086 озрдн», інвентарний номер 43т.

Гриф секретності зазначеному документу було надано уповноваженою посадовою особою військової частини НОМЕР_1 , капітаном ОСОБА_1 , про що свідчить його особистий підпис у реквізиті документа. Дана робоча карта в подальшому передана на зберігання до групи секретного документального забезпечення військової частини НОМЕР_1 . Однак інформація, що міститься на робочій карті начальника обслуги 2 зрбатр 2086 озрдн, інвентарний номер 43 т, не підпадає під жодну статтю Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого Наказом Голови СБУ від 23.12.2020 р. №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2021 р. за № 52/35674 (далі - ЗВДТ), а тому зазначений матеріальний носій інформації не повинен мати гриф секретності «Таємно».

Разом з тим, відповідно до Закону України «Про державну таємницю» (далі Закон), засекречування матеріальних носіїв інформації здійснюється шляхом надання їм на підставі ЗВДТ грифа секретності посадовою особою, яка готує, створює, підписує чи затверджує такий матеріальний носій інформації. Матеріальний носій інформації вважається засекреченим з моменту його створення та надання відповідного грифа секретності до прийняття уповноваженою особою рішення про його розсекречування. Згідно з ст. 15 Закону забороняється надавати грифи секретності матеріальним носіям інформації, яка не становить державної таємниці. Відповідно до ст. 39 Закону («Відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю») посадові особи, винні у безпідставному засекречуванні інформації, наданні грифа секретності матеріальним носіям інформації, яка не становить державної таємниці, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до листа начальника 4 відділу 8 управління ДВКР СБ України № 17/8/4-2780 від 26.08.2024, наказом командира військової частини НОМЕР_2 №407ад від 27.08.2024 за даним фактом призначено службове розслідування. В ході проведення службового розслідування підтверджено факт надання грифа секретності матеріальним носіям інформації, у тому числі і робочій карті начальника обслуги 2 зрбатр 2086 озрдн, інв.№43т, яка не становить державної таємниці.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 , порушив вимоги ст. 15 Закону та п. 155 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних підприємствах, в установах органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 р. № 939, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 4 ч. 1 ст. 212-2 (надання грифа секретності матеріальним носіям інформації, яка не становить державної таємниці) Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого п . 4 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив.

Факт вчинення правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №17/8/4-3006 нт від 17.09.2024 р., письмовими поясненнями від 17.09.2024 р., актом проведення службового розслідування.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, 283, 284, 307, 308 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень 00 копійок (п`ятсот десять гривень нуль копійок).

Стягувач: Служба безпеки України Департамент військової контрозвідки 8 управління 4 відділ (м. Полтава, вул. Шевченка, 78 А).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена особою яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через місцевий суд Октябрського району м. Полтави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Я. М. Горбунова