ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2413/24 Справа № 185/5307/24 Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Букура М.Є. на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

за участю:

в режимі відеоконференції:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Букура М.Є.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2024 року 15 квітня 2024 року о 18.00 годин в місті Павлограді Дніпропетровської області по вулиці Войнової, будинок 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря №132 від 15.04.2024 року, де ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі КНП «ПЛІЛ» у встановленому законодавством порядку.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що у матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем, такі як відеозаписи чи показання свідків. Зазначає, що наявне порушенням вимог ст.254 КупАП, оскільки вказана подія датована 15 квітня, а протокол було складено 30 квітня 2024 року. Наголошує на тому, що на долученому відеозаписі взагалі відсутній факт роз`яснення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та водію не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; висновоком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 15 квітня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; відеозаписом, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Твердження апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено не в день вчинення правопорушення, не є істотним порушенням вимог закону з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 7, 8, 15, 16 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Як встановлено з матеріалів справи на підставі отриманих лабораторних досліджень 15 квітня 2024 року було складено медичний висновок, після отримання вказаного висновку працівниками поліції Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було направлено ОСОБА_1 повідомлення про запрошення до відділення поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №299234 щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП за його відсутності.

Вищевказаними пунктами не встановлено обов`язок складення медичного висновку та протоколу про адміністративне правопорушення в день направлення особи на огляд, а зазначено, що медичний висновок складається в будь-якому випадку незалежно від результатів лабораторних досліджень та встановлення наявності чи відсутності сп`яніння, а відповідно до вимог КУпАП протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складається, зокрема, у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який встановлено в порядку, передбаченому законом, тобто після отримання медичного висновку про встановлення факту перебування водія у стані сп`яніння.

Безпідставними є твердження захисника про те, що в матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння, оскільки відповідно до наявних у матеріалах справи, зокрема письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , в яких він зазначає, що водій ОСОБА_1 при в`їзді у двір не впорався з керуванням автомобіля та коли вийшов з автомобіля було видно, що він перебуває у стані сп`яніння. Крім того, з відеозапису слідує, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Букура М.Є. залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот