Єдиний унікальний номер: 378/784/24
Провадження № 3/378/364/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2024 року селище Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Скороход Т. Н., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ст.ст. 173-2 ч. 2, 173, 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , якого постановою судді Ставищенського районного суду від 8 грудня 2023 року визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, 20 вересня 2024 року, близько 17 год. 50 хв., в АДРЕСА_2 , виражався нецензурними словами в адресу матері його дружини, ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою, вів себе агресивно, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 , 22 вересня 2024 року, близько 15 год. 39 хв., в АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинивши домашнє насильство психологічного характер щодо своєї дружини ОСОБА_3 , порушив терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 20 вересня 2024 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 , 22 вересня 2024 року, близько 15 год. 35 хв., в АДРЕСА_2 , виражався нецензурними словами в адресу працівників поліції, а також погрожував фізичною розправою своїй дружині ОСОБА_3 , ображаючи людську гідність та громадську мораль, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачені ст. 173 КУпАП.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 074240 від 22 вересня 2024 року ОСОБА_1 , 22 вересня 2024 року, близько 15 год. 35 хв., в АДРЕСА_2 не виконував неодноразові законні вимоги рядового поліції ОСОБА_4 та капрала поліції ОСОБА_5 про припинення правопорушення, а також погрожував фізичною розправою своїй дружині ОСОБА_3 , ображаючи людську гідність та громадську мораль, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Постановою судді Ставищенського районного суду від 30 вересня 2024 року об`єднано в одне провадження справи: ЄУН 378/784/24, провадження № 3/378/364/24, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП; ЄУН 378/785/24, провадження № 3/378/365/24, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП; ЄУН 378/786/24, провадження № 3/378/366/24, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП; ЄУН 378/787/24, провадження № 3/378/367/24, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та присвоєно адміністративній справі єдиний унікальний номер ЄУН 378/784/24, провадження № 3/378/364/24.

В судовому засіданні ОСОБА_6 вину свою визнав, пояснивши, що 20 вересня 2024 року, близько 17 год. 50 хв., після вживання спиртних напоїв виражався в адресу в стані алкогольного сп`яніння, порушив терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 20 вересня 2024 року, прийшов до місця проживання батьків дружини, після чого остання викликала працівників поліції, які оділи на нього кайданки і в адресу яких він також виражався нецензурними словами.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що з ОСОБА_1 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі. 20 вересня 2024 року, близько 17 год. 50 хв., перебуваючи у домогосподарстві її батьків, останній виражався в адресу її матері, ОСОБА_2 , нецензурними словами, після чого остання викликала працівників поліції, які склали на ОСОБА_1 терміновий заборонний припис стосовно кривдника. 22 вересня 2024 року, близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знову прийшов до місця проживання її батьків, де також знаходилася вона, та виражався в її адресу нецензурною лайкою, після чого вона викликала працівників поліції, в адресу яких він також виражався нецензурними словами та які в подальшому оділи на нього кайданки.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 1 розділу І Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIIІ, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства підтверджується:

- даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД № 126757 від 20.09.2024 та серії ВАД № 126757 від 22.09.2024 (а. с. 1,16), які складені уповноваженою на те особою, а їх зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; містить відомості про особу правопорушника ОСОБА_1 , місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП; відомості про потерпілих, при цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_1 від підпису в протоколах відмовився;

- довідкою щодо кваліфікації адміністративного правопорушення від 24 вересня 2024 року та копією форми вивода адмінпрактики, відповідно до яких ОСОБА_1 постановою судді Ставищенського районного суду від 08.12.2023 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 3, 4);

- копією термінового заборонного припису стосовно кривдника від 20.09.2024 (а.с. 5), відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язано залишити місце проживання та заборонено входити, перебувати в місці проживання постраждалої особи за адресою АДРЕСА_2 , та контактувати з нею з 20 год. 07 хв. 20.09.2024 до 20 год. 07 хв. 25.09.2024 (а.с. 5);

- копією форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 20 вересня 2024 року (а. с. 6-7) та формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 22 вересня 2024 року (а.с. 23), відповідно до яких працівники поліції встановили, що ОСОБА_1 має алкогольну та наркотичну залежність, погрожує потерпілій, залякує, раніше вчиняв щодо неї психологічне насильство;

- заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 20 вересня 2024 року (а.с. 8, 9), згідно яких чоловік її дочки, ОСОБА_1 виражався нецензурними словами в її адресу, погрожував фізичною розправою, після чого вона викликала працівників поліції;

- заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 22 вересня 2024 року (а.с. 24, 25), згідно яких її чоловік ОСОБА_1 погрожував їй фізичною розправою, виражався в її адресу нецензурними словами;

- рапортом поліцейського взводу 2 роти 2 Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України від 20.09.2024 (а.с. 10), відповідно до якого 20.09.2024, близько 17 год. 51 хв., отримали повідомлення на службовий планшет «Домашнє насильство» про вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 по відношенню до матері його дружини ОСОБА_2 ;

- рапортом поліцейського взводу 1 роти 2 Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України від 22.09.2024 (а.с. 27), відповідно до якого 22.09.2024, близько 14 год. 39 хв., отримали повідомлення на службовий планшет «Домашнє насильство» про вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 по відношенню до його дружини ОСОБА_3 ;

- даними відеозаписів з боді-камери поліцейського (на одному оптичному диску) (а.с. 11, 28), на якому зафіксовано пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які повідомили, що ОСОБА_1 вживає спиртні напої і в стані алкогольного сп`яніння ображав їх та виражався в їх адресу нецензурними словами, вів себе агресивно.

Вищенаведені докази на переконання суду є належними, допустимими та достовірними.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується сукупністю вищевказаних доказів, відповідно до яких останній 20 вересня 2024 року, близько 17 год. 50 хв., в АДРЕСА_2 , виражався нецензурними словами в адресу матері його дружини, ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою, вів себе агресивно, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю; та 22 вересня 2024 року, близько 15 год. 39 хв., в АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинивши домашнє насильство психологічного характер щодо своєї дружини ОСОБА_3 , та порушив терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 20 вересня 2024 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, об`єктивно підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД 074239 від 22.09.2024, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; при цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та ОСОБА_1 (а. с. 33);

- вищевказаними поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 даними в судовому засіданні, які пояснили, що ОСОБА_1 дійсно 22 вересня 2024 року перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на вул. Кравців в с. Красилівка, виражався нецензурною лайкою та вів себе агресивно в присутності сусідів та працівників поліції;

- даними відеозапису з бодікамер (на трьох оптичних дисках), на яких зафіксовано, що ОСОБА_1 , 22 вересня 2024 року, близько 15 год. 35 хв., під час спілкування з працівниками поліції висловлювався нецензурною лайкою в громадському місці в присутності працівників поліції.

Вищенаведені докази на переконання суду є належними, допустимими та достовірними.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, підтверджується сукупністю вищевказаних доказів, відповідно до яких останній 22 вересня 2024 року, близько 15 год. 35 хв., в с. Красилівка по вул. Кравців Білоцерківського району Київської області, висловлювався нецензурною лайкою в громадському місці, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив адміністративне правопорушення, дрібне хуліганство.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 та ст. 173 КУпАП, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 та ст. 173 КУпАП, не встановлено.

Відносно ОСОБА_1 складено також протокол за ст.185 КУпАП.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Слід зазначити, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення, необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких, як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Саме на таке тлумачення посилається й Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011.

При цьому, злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав. Відповідно до статті 185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 074240 від 22 вересня 2024 року ОСОБА_1 , 22 вересня 2024 року, близько 15 год. 35 хв., в АДРЕСА_2 не виконував неодноразові законні вимоги рядового поліції ОСОБА_4 та капрала поліції ОСОБА_5 про припинення правопорушення, а саме дрібного хуліганства в формі нецензурної лайки, появі в п`яному вигляді в громадських місцях та не відреагував, продовжив вчиняти, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, матеріали справи містять вищевказаний відеозапис з нагрудних камер поліцейських, протокол про адміністративне затримання, рапорт поліцейського.

З відеозаписів, наявних у матеріалах справи вбачається, що з моменту підходу працівників поліції до ОСОБА_1 останній в їх присутності лише виражався нецензурною лайкою, проте, з боку поліцейських, а саме рядового поліції ОСОБА_4 та капрала поліції ОСОБА_5 , вимоги припинити в їх присутності виражатись нецензурно озвучено не було. Під час спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 здійснив рух в сторону поліцейських, які поклавши його на землю та заламавши руки, наділи йому на руки кайданки. Один із працівників поліції неодноразово висловився щодо ОСОБА_1 , сказавши «******** (неетичне висловлювання)» (15:43:24). На неодноразові прохання ОСОБА_1 відпустити його тому, що в нього болить поломана рука, поліцейські не реагували.

Вищевказане свідчить про те, що ОСОБА_1 не вчиняв злісної непокори працівникам поліції, коли його затримували та доставляли до відділення поліції.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до переглянутого відеозапису були відсутні підстави для адміністративного затримання ОСОБА_1 та застосування щодо нього спеціальних засобів, виходячи з наступного.

Зі змісту вищевказаного протоколу про адміністративне затримання АЗ № 111069 від 22.09.2024 (а.с. 22), ОСОБА_1 було затримано 22.09.2024 року о 15 год. 39 хв. для припинення правопорушення, складання адміністративних матеріалів.

Частиною 1ст. 259 КУпАП передбачено, що з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено в поліцію.

Фактично поліцейськими особу ОСОБА_1 було встановлено на місці події, що підтверджується відеозаписом.

З урахуванням того, що особа ОСОБА_1 була встановлена на місці, працівники поліції не позбавлені були можливості скласти стосовно нього протокол (протоколи) про адміністративне правопорушення на місці події, натомість поліцейські застосували стосовно нього спеціальні засоби (надівши кайданки), не попередивши його про намір своїх дій всупереч вимогам ст. 43 Закону «Про Національну поліцію».

Так, відповідно до ч. 1 статті 43 Закону «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського.

Проте, як встановлено з відеозапису, після вчинення хуліганських дій ОСОБА_1 (висловлювання нецензурною лайкою в громадському місці) він стояв біля працівників поліції, не тікав, з боку працівників поліції після цього жодної законної вимоги, яку той не виконував не було. Не було і попередження з боку останніх про застосування спеціальних засобів.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 інкримінованого його адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з викладеним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 173-2 ч. 2, 173-2 ч. 2, 173 КУпАП, а відповідно до ст. 36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції статті за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, - до останнього необхідно застосувати санкцію, передбачену ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки вона передбачає більш серйозну міру стягнення.

Вирішуючи питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, враховуючи дані про особу останнього, який є військовослужбовцем, згідно довідки ВЛК та відпускного квитка, отримав тяжку травму при захисті Батьківщини, у зв`язку з чим перебував на лікуванні, а в даний час перебуває у відпустці для продовження лікування, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у вчиненому щиро кається, враховуючи всі обставини справи та характер вчинених ним адмінправопорушень, суд вважає, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути в доход держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 173-2 ч. 2, 173 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173-2 ч. 2, 173-2 ч. 2, 173 КУпАП та накласти на нього стягнення:

- за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

- за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень;

- за ст. 173 КУпАП у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одна) гривня.

За правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточне стягнення за сукупністю правопорушень призначити ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя Т. Н. Скороход