Справа № 598/2441/23
провадження № 3/598/977/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

"08" жовтня 2024 р. Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Олещук Б.Т., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Збаражі Тернопільської області матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Підволочиськ Підволочиського району Тернопільської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, студента ІІ курсу, Фахового коледжу економіки ЗУНУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №161017 від 09 жовтня 2023 року встановлено, що: «09 жовтня 2023 року о 17 годині 25 хвилин в м.Збаражі по вул.Коцюбинського Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВМВ 318», номерний знак НОМЕР_2 , та скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на перешкоду (лавку), після чого місце пригоди залишив, чим порушив п.2.10 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП».

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно він 09 жовтня 2023 року приблизно 17 години в м.Збаражі по вул.Грушевського, керував автомобілем БМВ318, номерний знак НОМЕР_2 , в тверезому стані, а вживав алкоголь після того як приїхав автомобілем «БМВ 318», номерний знак НОМЕР_2 , до магазину «Сім двадцять три» з хлопцями Віталієм і Богданом, які разом з ним у поліції давали пояснення. Після вживання алкоголю автомобілем він не керував. Разом з тим, 09 жовтня 2023 року о 17 годині 25 хвилин в м.Збаражі по вул.Коцюбинського Тернопільського району Тернопільської області, він не керував транспортним засобом марки «ВМВ 318», номерний знак НОМЕР_2 , не скоїв дорожньо-транспортної пригоди, не здійснив наїзд на перешкоду (лавку), після чого не залишав місце пригоди.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Михалюк В.І. звернувся до суду із заперечення на протокол про адміністративне правопорушення ААД №161017 від 09.10.2023 у яких просить закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КупАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в контексті положень ст.251 КУпАП, які б свідчили про наявність підстав у працівників поліції, за обставин відображених у матеріалах справи, для складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ..

Постановою Збаразького районного суду від 07 грудня 2023 року та 21 травня 2024 року матеріали даної справи направлялися в поліцію для додаткового оформлення зокрема з тих підстав, що у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначено прізвища, адреси свідків і потерпілих. Разом з тим, до матеріалів справи долучені пояснення ОСОБА_2 , проте відомості про неї, як свідка, потерпілої у протоколі відсутні. Крім того, до матеріалів справи не долучені належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний і що він притягався до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, а також відсутній протокол огляду транспортного засобу «БМВ 318», номерний знак НОМЕР_2 . В матеріалах справи відсутня характеристика ОСОБА_1 ..

Однак, дані постанови суду працівниками поліції виконані частково.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279- 4 цього Кодексу.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Диспозиція ст.122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.2.10 (а) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено, що при встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.

Судом встановлено, що в у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №161017 від 09.10.2023 зазначено, що ОСОБА_1 здійснив наїзд на перешкоду (лавку), однак у даному протоколі відсутня інформація щодо заподіяно матеріальної шкоди. Разом з тим суд звертає увагу, що відповідно до рапорту працівника поліції інспектора СРПП №4 м.Збараж Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції Юрія Бутрина (а.с.39) вбачається, що протокол огляду транспортного засобу БМВ номерний знак НОМЕР_2 не складався, оскільки у даному транспортному засобі відсутні будь-які ознаки пошкодження.

Крім того, протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначено прізвища, адреси свідків і потерпілих. Разом з тим, до матеріалів справи долучені пояснення ОСОБА_2 , проте відомості про неї, як свідка, потерпілої у протоколі відсутні.

Крім того, відповідно до рапорту працівника поліції від 09.10.2023 складеним ст. інспектором черговим ВП №4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Нємим Андрієм, вбачається, що «09.10.2023 о 17:30 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_2 , про те, що на її думку особи на автомобілі сірого кольору БМВ днз 5704 скоїли дтп (під час руху пошкодили лавку) та покинули місце дтп» (а.с.1).

Як визначено ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В постанові, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відмови від інших доказів, на які посилається правопорушник, або вказаних останнім доводів.

Так, поліцейським в порушення вимог ст.251 КУпАП не було належно встановлено що, саме водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом та здійснив наїзд на лавку.

Згідно положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява №16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0.42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

У справі «Маліге проти Франції» («Malige v. France», заява № 27812/95, рішення від 23 вересня 1998 року) ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією.

Частина друга ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Враховуючи викладене, в справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення. Таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Каrеlіn v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, ЄСПЛ зазначив, що за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини 1 статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи із наведеної практики ЄСПЛ, а також враховуючи вимоги ст.ст.7, 254, 279 КУпАП суд повинен розглядати справу не інакше, як на підставі та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Також в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, враховуючи все вищенаведене, вважаю, що оскільки у судовому засіданні встановлено, що поліцейськими недоведено факт наїзду ОСОБА_1 на лавку, постанови Збаразького районного суду від 07 грудня 2023 року, від 21 травня 2024 року про належне оформлення матеріалів даної справи органами Національної поліції виконані частково, те, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, необхідні для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП слід відмовити, а справу провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та за недоведеністю вказаного у протоколі адміністративного правопорушення, тобто згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.7, 245, 247, 251, 255, 254, 259, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадженням закрити.

Дана постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Богдан Олещук