ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/513/24Головуючий у 1-й інстанції Чапаєв Р.В.
Провадження № 33/817/708/24 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Рибачка А.М. на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 06 вересня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 копійок) грн в дохід держави.

Згідно постанови, громадянин ОСОБА_1 по вул. І.Франка в смт Козова Тернопільського району 03.07.2024 о 17 год. 36 хв. керував автомобілем марки «AUDI A4», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, тремтіння рук. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Рибачка А.М. просить скасувати постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 06 вересня 2024 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні;

в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували порушення водієм ПДР України, і які б відповідно до ст.35 ЗУ Про національну поліцію давали право працівникам поліції здійснювати законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ;

у ОСОБА_2 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння;

найближчим медичним закладом охорони здоров`я є не КНП Бережанська центральна міська лікарня, а КНП Козівська ЦРЛ КСР;

працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В оскарженій постанові судом першої інстанції встановлено і в апеляційній скарзі не оспорюється, що 03 липня 2024 року о 17 год. 36 хв. ОСОБА_1 по вул. І.Франка в смт Козова Тернопільського району керував автомобілем марки «AUDI A4», номерний знак НОМЕР_1 .

Однак, матеріали справи не містять належних і допустимих, тобто зібраних з дотриманням вимог закону, доказів порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху чи будь-яких інших законних підстав для його зупинки.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції при розгляді цієї справи залишив поза увагою обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення питання винуватості ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію" (далі за текстом Закон про поліцію) передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський має право зупиняти транспортні засоби.

Даний перелік передбачає такі випадки: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

З матеріалів справи видно, що до них не долучено доказів жодної з наведених підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції.

Про наявність підстав для зупинки автомобіля, передбачених п.3 ч.1 ст.35 Закону про поліцію, стверджується лише у відеозаписі із нагрудних камер працівників поліції, де поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що підставою для зупинки транспортного засобу під його керуванням було повідомлення перехожого про підозрілі дії водія транспортного засобу н.з. НОМЕР_1 .

При цьому, жодних відомостей про особу заявника чи про здійснення у визначеному законом порядку реєстрації такого повідомлення матеріали справи не містять.

В матеріалах справи немає будь-яких відомостей про надходження такого повідомлення, а також відсутні відомості про наявність у працівників поліції інших визначених ст.35 Закону про поліцію підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Таким чином, озвучена працівником поліції ОСОБА_1 причина зупинки транспортного засобу не підтверджена жодними об`єктивними даними і не може братися до уваги як беззаперечний доказ законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Порядок організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України визначений Інструкцією, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 27 квітня 2020 року № 357.

Однак, в матеріалах справи відсутні визначені вказаною Інструкцією відомості щодо фіксування будь-якої інформації про правопорушення або подію за участю транспортного засобу марки «AUDI A4», номерний знак НОМЕР_1 , в системі ІПНП та/або журналах з присвоєнням таким записам порядкових номерів, які би об`єктивно підтверджували факт надходження до органів поліції інформації щодо водія вказаного автомобіля.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні об`єктивні дані на підтвердження того, що у працівників поліції була наявна, отримана у встановленому законом порядку, інформація відносно водія ОСОБА_1 , яка би підлягала перевірці і могла бути згідно ст. 35 Закону про поліцію підставою для зупинки транспортного засобу в даному випадку.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що має зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня. У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими без законних підстав, а тому складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не можна вважати допустимим доказом.

Отже, аналіз встановлених у ході апеляційного розгляду обставин дає підстави для висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, оскільки при складанні протоколу і оформленні матеріалів справи працівниками поліції не долучено жодних доказів законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого складений протокол та інші матеріали справи є недопустимими доказами і не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закриттю за відсутності в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Рибачка А.М. задовольнити.

Постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 06 вересня 2024 року відносно ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя