Справа № 729/539/24 Головуючий у 1 інстанції Кузюра В. О.
Провадження № 33/4823/624/24
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 року місто Чернігів

Головуючого - судді Салая Г.А.,

за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Фурсія С.О.,

потерпілого ОСОБА_1 ,

представника потерпілого адвоката Фогеля В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 04 червня 2024 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою провадження по справі про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Місцевим судом зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 в м. Бобровиця Ніжинського району Чернігівської області по вул. 30 років Перемоги, керував автомобілем «Рено Логан», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку при виникненні небезпеки для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на тварину (собаку), автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив п.п. 12,1, 12.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду потерпілий ОСОБА_1 , власник собаки, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та винести нову, якою визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зазначає, що суд безпідставно не допустив його до участі у справі в якості потерпілого та відмовили у наданні матеріалів, посилаючись на те, що він був допитаний як свідок.

Вважає, що суд прийшов помилкового висновку про невинуватість ОСОБА_2 у порушенні п. п. 12.1 та 12.3 ПДР. Він разом зі своїм собакою, який був на вільному вигулі, без поводка, оскільки був дуже розумним псом і завжди виконував команди, рухався по лівій частині дороги, по узбіччю. Раптово авто під керуванням ОСОБА_2, яке рухалося на великій швидкості, зробило маневр виїзду на узбіччя вправо, де рухався він та його пес та лобовим ударом збив пса, який загинув. На місці ОСОБА_2 пояснював, що виїхав на узбіччя щоб уникнути зустрічного транспорту. Цей проміжок дороги має гарну видимість, був сонячний день, тому вважає, що якби він дотримався швидкісного режиму, то цього б не сталося. Зупинилося авто за 12 м 80 см від місця наїзду, вважає поліцейські склали неправильно схему ДТП та зазначив, що собака лежав не на узбіччі, а на 60 см на дорозі, що не відповідає дійсності.

В суді апеляційної інстанції апелянт та його представник підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити з викладених підстав, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності заперечував проти задоволення скарги з підстав її необґрунтованості та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Потерпілий ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції пояснив, що собаку було збито на узбіччі, на місці ОСОБА_2 казав йому та пасажирам, що уникав удару із зустрічним транспортним засобом, вважає, що собака прикрив собою його від удару, працівники поліції підробили схему ДТП. Після ДТП від дав ляпаса водієві.

Свідок ОСОБА_4 апеляційному суду показала, що була вдома, коли чоловік пішов гуляти із собакою. Собака був навчений поводженню під час прогулянок, дуже розумний, гуляв на вільному вигулі без поводка та намордника. Потім чоловік повідомив, що собаку збили, він лежав на узбіччі.

Свідок ОСОБА_5 суду апеляційної інстанції показала, що в той день проїжджала в автобусі мимо місця, де сталася ДТП та бачила, як собака лежав на узбіччі головою у бік центру, не на дорозі.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційних суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення. Потерпілого може бути опитано як свідка відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Згідно ст. 180 ЦК України, тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до наданої копії ветеринарного паспорту № НОМЕР_2 власником тварини: собаки Дунай, вівчарки являється ОСОБА_1 .

Апеляційний суд приходить висновку, що в контексті викладених правових норм, ОСОБА_1 є потерпілим у даній справі і має право на оскарження судового рішення у даній справі.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта тощо.

У відповідності до диспозиції ст. 124 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Під терміном небезпека для руху, ПДР розуміє зміну дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.

Уповноваженою особою патрульної поліції було встановлено, що 08.03.2024 року о 10:30 год. ОСОБА_2 рухався за кермом автомобіля «Рено Логан» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. 30 років Перемоги, м. Бобровиця, не вибрав безпечної швидкості руху та не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки, внаслідок чого здійснив наїзд на тварину - собаку. При ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. В результаті таких дій ОСОБА_2 порушив п. 12.1, 12.3 ПДР.

Ці обставини знайшли своє відображення у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 188859 від 08.03.2024 року.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Проте, зазначені в протоколі обставини не підтверджуються дослідженими судом першої інстанції іншими доказами, зокрема показаннями особи, що притягається до відповідальності та свідків, які перебували в авто та які у письмових поясненнях зазначили, що собака вибіг на проїжджу частину раптово та був не на поводку, що не заперечував і власник собаки ОСОБА_1 , який зазначив, що собака був на вільному вигулі.

При цьому судом враховується, що відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» 3447-IV від 06.11.2023 особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити, серед іншого: безпеку супроводжуваної домашньої тварини; безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів, а також наявність повідка для здійснення вигулу собак поза місцем їх постійного утримання.

Під час апеляційного переглдяу, потерпілий ОСОБА_1 також не заперечував того факту, що вигулював пса без поводка.

Зі схеми ДТП, яка міститься в матеріалах справи, вбачається місце розташування автомобіля та собаки, місце зіткнення, яким є проїжджа частина, відсутність гальмівного шляху та відстань від тіла собаки до автомобіля, які свідчать про те, що швидкість була невеликою, яка дозволила одразу зупинити автомобіль.

Щодо доводів апелянта про невідповідність схеми обставинам ДТП, то такі неспроможні, оскільки на місці ДТП в учасників не виникало заперечень, ОСОБА_1 не надано доказів оскарження таких документів у передбаченому законодавством порядку. Відтак, у суду немає підстав вважати такий доказ неналежним.

Не спростовують таких висновків суду і показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не були очевидцями ДТП.

Попри доводи апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що місцевим судом відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У цій справі достовірно встановлено, що ДТП сталося в результаті раптового вибігання собаки на проїжджу частину, тобто момент небезпеки для водія виник з часу, коли собака, вигул якого здійснювався без поводка, на малій відстані від проїжджої частини не надали водієві об`єктивної можливості виявити перешкоду та зреагувати на зміну дорожньої обстановки.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни постанови суду.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 04 червня 2024 року, якою закрито провадження по справі відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - без змін.

СуддяГ. А. Салай