Справа № 642/5282/24
Провадження: 3/642/1653/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Пашнєв В.Г., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 139 КУпАП,

в с т а н о в и в :

29.08.2024 о 11-55 год. за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 розмістивши на проїзній частині тимчасову споруду для провадження підприємницької діяльності, створила перешкоду для дорожнього руху та своєчасно не вжила необхідних заходів щодо її усунення.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 1.5, 32.1 (а) ПДР України, ст. 32 Закону України «Про автомобільні дороги», тобто вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з*явився, про дату, час та місце розгляду матеріалу повідомлена своєчасно та належним чином.

Присутність особи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обов`язковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статтею 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена.

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п. 32.1 (а) ПДР України з органами Національної поліції узгоджуються розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій.

Винність правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю доведена та підтверджується сукупністю достатніх та незаперечних доказів, досліджених під час судового розгляду, а саме:

-змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №105783 від 29.08.2024;

-схемою до протоколу про адміністративне правопорушення серії;

- актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі за адресою: АДРЕСА_2 від 29.08.2024;

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції з яких вбачається, що 29.08.2024 року о 11-55 год. за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 , розмістивши на проїзній частині тимчасову споруду для провадження підприємницької діяльності, створила перешкоду для дорожнього руху та своєчасно не вжила необхідних заходів щодо її усунення.

Таким чином, суд вважає доведеною наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.139 КУпАП, тобто самовільне створення перешкод для дорожнього руху та невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно достатті 34 КУпАП, судом встановлено щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно достатті 35 КУпАП, судом не виявлено.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи дані про особу правопорушника, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, виходячи з форми вини вчинення правопорушення, вважає за можливим застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 статті 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу, тобто грошове стягнення.

Відповідно достатті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.33,40-1,124,221,283,284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. не відомий, визнати винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст.139 КУпАП та накласти адміністративне стягнення на користь держави у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 ( триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н.п. не відомий, на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п*ять) грн. 60коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя В.Г. Пашнєв