Справа № 149/1963/24
Провадження №3/149/952/24
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2024 м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Олійник І. В., розглянувши матеріали, що надійшли від БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, учасника бойових дій, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

16.06.2024 о 22 год 50 хв по вул. Владислава Українця (1-го Травня), 47 у м. Хмільник Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Mitsubishi Pajero", н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння, від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано, як порушення вимог п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

16.06.2024 о 23 год по вул. Владислава Українця (1-го Травня), 47 у м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_1 не відреагував на законну вимогу поліцейського при виконанні ним службових обов`язків припинити адміністративне правопорушення, висловлювався в грубій формі, погрожував фізичною розправою.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано, як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що він автомобілем не керував, а перебував у ньому в очікуванні тверезого водія, оскільки вжив із товаришем алкоголь, двигун автомобіля не працював. У цей час до нього під`їхали поліцейські, які запитали про технічні несправності та в ході спілкування виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння він відмовився, оскільки автомобілем не керував. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я поліцейські йому не пропонували. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП визнав та пояснив, що внаслідок вжитого алкоголю та звинувачень у керуванні транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння висловлювався нецензурною лайкою, вимоги поліцейських не виконував.

Адвокат Костюк С. М. у суді заявив клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки до протоколу не додано доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Також порушено визначений ст. 266 КУпАП порядок проведення огляду, зокрема поліцейські запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не на місці зупинки транспортного засобу, а у відділку поліції, а отримавши відмову не роз`яснили можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Костюка С. М., дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, а також вчинив правопорушення за ст. 185 КУпАП, з огляду на наступне.

Щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ст. 185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку - тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про Національну поліцію" завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно із п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у випадку якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію").

Згідно із ч. 1 ст. 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 262 КУпАП адміністративне затримання провадиться органами внутрішніх справ (Національною поліцією) - при вчиненні злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі поліцейського.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 119524 від 17.06.2024 в якому викладені обставини правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, наявні відмітки про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а також підпис про отримання другого примірника протоколу;

протоколом про адміністративне затримання серії АПЗ18 № 042502 від 17.06.2024 відповідно до якого ОСОБА_1 затримано 16.06.2024 о 23:18 год у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП;

відеозаписами із нагрудних камер поліцейських, якими, серед іншого, зафіксовано адресовану ОСОБА_1 вимогу поліцейських пред`явити документ, що посвідчує особу для встановлення його особи у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, однак ОСОБА_1 від виконання вимоги поліцейських неодноразово відмовився, документ, що посвідчує його особу не пред`явив, а також висловлювався до поліцейських нецензурною лайкою, погрожував їм фізичною розправою.

При цьому, суддя не приймає до уваги рапорт поліцейського, скільки поліцейський є зацікавленою особою, а тому його рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020).

Щодо порушення вимог п. 2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно із п. 1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

КАС/ВС в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначений статтею 266 КУпАП України, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП України, п. 7 Розділу 1 Інструкції, п.п. 6, 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вина ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5 ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 883174 від 16.06.2024 в якому викладені обставини правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявні відмітки про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, наявні його письмові пояснення "з протоколом не згодний т.з. не керував", а також підпис про ознайомлення зі змістом протоколу та отримання його копії;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого 16.06.2024 о 23:35 год ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці), від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився;

відеозаписами із нагрудних камер поліцейських, якими, серед іншого, зафіксовано виявлення поліцейськими у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а також його категоричну відмову від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суддя не приймає до уваги рапорт поліцейського, скільки поліцейський є зацікавленою особою, а тому його рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020).

При цьому, суддя відхиляє доводи ОСОБА_2 , його адвоката Костюка С. М. про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. За змістом досліджених відеозаписів із нагрудних камер поліцейських зафіксовано перебування ОСОБА_1 у транспортному засобі за відсутності інших осіб, в ході спілкування з поліцейськими спочатку заперечував, а потім повідомив, що автомобіль знаходиться у його користуванні, зазначив, що він керував транспортним засобом із технічними несправностями, повідомив причину цих пошкоджень, а також висловив готовність понести відповідальність за це порушення. У подальшому ОСОБА_1 вже після виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, у присутності поліцейських, сів за кермо автомобіля і намагався завезти двигун, при цьому повідомив, що їде додому (16 ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ст. 130 КУпАП ААД 883174 ч. 1)відео 23:14 год.). Всі ці обставини у своїй сукупності дають підставу для висновку, поза розумним сумнівом, що ОСОБА_2 16.06.2024 о 22:50 год керував автомобілем.

Суддя відхиляє доводи адвоката про порушення визначеного ст. 266 КУпАП порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки відеозаписами із нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , не пред`явив документів, які посвідчують його особу, на право керування автомобілем, свідоцтво про його реєстрацію. При цьому висловлювався до поліцейських нецензурною лайкою, погрожував їм фізичною розправою, намагався покинути місце події, як на автомобілі, так і пішки, внаслідок чого поліцейські застосували до нього заходи примусу (спеціальні засоби - кайданки) та доставили до відділку поліції, що унеможливило як достовірне встановлення особи, так і роз`яснення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими, так і складення протоколу про адміністративне правопорушення. В даній ситуації поліцейські діяли згідно з ч. 1 ст. 260 КУпАП. У подальшому, в райвідділі поліції ОСОБА_1 , після пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у категоричній формі відмовився від такого огляду і впродовж всього спілкування з поліцейськими повідомляв, що він колишній працівник міліції зі значним досвідом роботи, що дає підстави для висновку, що він обізнаний з порядком проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння і можливістю пройти такий огляд, у тому числі і в закладі охорони здоров`я.

Підсумовуючи вищевикладене суддя не вбачає порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо накладення адміністративного стягнення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 2 КУпАП).

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 цього Кодексу адміністративне стягнення за вчинення котрого може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП вчинено 16.06.2024, і на момент розгляду справи тримісячний строк накладення адміністративного стягнення закінчився, вказане, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі. У свою чергу затягуванню розгляду справи сприяло те, що така категорія справ розглядається за обов`язкової участі особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_2 не з`являвся до суду, звертаючись із заявами про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами, укладення угоди з адвокатом тощо.

Підстав для задоволення клопотання про закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП не встановлено.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є грубим порушенням Правил дорожнього руху та має підвищену суспільну небезпеку, особу ОСОБА_1 , суддя доходить висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 33-35, 38, 40-1, 130, 185, 221, 247, 280, 283, 284, 289, 294, 307, 308 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката Костюка С. М. про закриття провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмовити.

Визнати винним та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави (Отримувач: ГУК у Він.обл./Він.обл/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (ІВАN): UA0002001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300) у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП, - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Згідно із ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ігор ОЛІЙНИК