Номер провадження: 3/161/5209/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Луцьк 09 жовтня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Івасюти Л.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Людви О.В., потерпілої ОСОБА_2 , її представника ОСОБА_3 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

- за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 966677 від 05.08.2024 вбачається, що 05.08.2024 близько 08 год. 30 хв. по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме чіплявся, кричав, вчиняв сварку, залякував свою матір ОСОБА_2 , чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, отже вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому адміністратвиного правопорушення не визнав, пояснив, що в його діях немає ознак домашнього насильства. 05.08.2024 близько 08 год. 30 хв. перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 кричав до своєї матері про те, що необхідно оплатити комунальні послуги, а її саму відправити в психлікарню.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 05.08.2024 близько 08 год. 30 хв. по АДРЕСА_1 її син ОСОБА_1 кричав до неї, що вона нічого не розуміє та її потрібно відравити до психлікарні, залякував її що виселить з квартири, грубо кричав до неї, що скоро вона помре. Через таку його поведінку у неї постійно погіршується стан здоров`я.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої, допитаної у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи та надані докази, суддя установив таке.

Відповідальність за змістом ст.173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному абопсихічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдано шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає за вчинення насильства в сім`ї, умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 966677 від 05.08.2024, копією ТЗПСК від 05.08.2024, письмовою заявою ОСОБА_2 від 05.08.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 від 05.08.2024.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , яка є рідною сестрою ОСОБА_1 та дочкою потерпілої ОСОБА_2 , суду пояснила, що вона неодноразово була присутня при тому, як брат ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство відносно матері. Він постійно ображає її , принижує, звинувачує у його проблемах зі здоров`ям, кричить та погрожує відправити у психлікарню.

Сукупність наведених доказів, на думку судді, повністю спростовує доводи ОСОБА_1 про безпідставність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП та можливість закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, яке йому інкримінуються.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі наведеного, суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «Левчук проти України». У цій справі заявниця надала достовірні твердження, що протягом тривалого періоду часу вона зазнавала фізичного насильства, залякування та отримувала погрози від колишнього ОСОБА_5 , з яким досі спільно проживає у квартирі. Ці події вплинули на її фізичну та моральну недоторканість, і тому вони стосуються сфери приватного життя у розумінні статті 8 Конвенції (див., для порівняння, згадане рішення у справі «Хайдуова проти Словаччини» (), пункт 49, рішення у справі «Єремія проти Республіки Молдова» (Eremia v. the Republic of Moldova), заява № 3564/11, пункт 73, від 28 травня 2013 року, та згадане рішення у справі «Б. проти Молдови» (B. v. Moldova), пункт 71). Так само ці події вплинули на її право на користування житлом, захищеним від насильства, яке також передбачене статтею 8 Конвенції (див., зокрема, рішення у справі «Калуча проти Угорщини» (Kalucza v. Hungary), заява № 57693/10, пункт 59, від 24 квітня 2012 року). Суд повторює, що коли національні органи влади розглядають достовірні твердження про домашнє насильство, вони мають оцінити ситуацію в цілому, у тому числі ризик вчинення насильства у майбутньому.

Обираючи адміністративне стягнення за вчинення вказаного адміністративного правопорушення, суд враховує характер вчиненого, особу правопорушника.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя по справі не вбачає.

Враховуючи наведене, суддя вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33-35, 283, 284, 287 КУпАП, на підставі ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

(Реквізити сплати: рахунок отримувача: UA0003550; назва отримувача коштів: ГУК у Волинській області/м. Луцьк/21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банка отримувача (МФО) 899998).

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

(Реквізити сплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта