ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/2444/24 Номер провадження 33/814/825/24Головуючий у 1-й інстанції Гусач О. М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Дороженка Р.Г.,

Захисника-адвоката Варавіна С.Д.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою ОСОБА_1 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 травня 2024,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 травня 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605, 60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 03 березня 2024 року о 07:15 год. в м. Кременчуці по просп. Свободи, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, а саме на газоаналізаторі Драгер та медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції захисник Огієнко О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказує на розбіжність в часі зупинки ТЗ, зафіксованої на відеозаписі та в протоколі.

Зазначає, що зафіксованим подіям на бодікамеру поліцейського передувала ще одна зупинка працівниками поліції автомобіля під його керуванням, що не відображено на відеозаписі та має суттєве значення для встановлення всіх обставин по справі.

Вважає долучені до матеріалів справи докази його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП неналежними та суперечливими один одному, що свідчить про недійсність процедури огляду на стан сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції при вирішенні питання про винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП в повній мірі не дотримався.

Визнаючи останнього виним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався як на належні та допустимі докази винуватості особи - протокол про адміністративне правопорушення від 03 березня 2024 року стосовно відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за ч. 1 ст. 130 КУпАП, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення до медичного закладу, розписка ОСОБА_2 щодо зберігання автомобіля та приєднаний до справи відеозапис з бодікамери працівника поліції.

Разом з цим, наведені докази не можна розцінювати як беззаперечні та достатні для висновку про винуватість особи, оскільки вони не в повній мірі відповідають стандарту доказування «поза розумним сумнівом», не є взаємопов`язаними та узгодженими між собою, мають суттєві розбіжності щодо часу правопорушення та обставин, які йому передували, що в свою чергу викликає сумніви, які в такому випадку згідно Конституції України мають тлумачитись на користь притягнутої особи.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачаєтьсяз долученого до матеріалів справи відеозапису, після зупинки автомобіля ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , працівник поліції повідомляє водію, що підставою зупинки керованого ним авто стало порушення рядності, а саме безпідставне перестроювання з крайньої лівої смуги в крайню праву.

Однак, з приєднаного до справи відеозапису, який розпочинається о 07:29 год., вбачається рух на досить невеликій швидкості автомобіля ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , в крайній правій смузі. При цьому за ним рухається службове авто поліції. Після ввімкнення сигналу правого повороту авто під керуванням ОСОБА_1 робить зупинку.

Разом з цим, з відеозапису бодікамери працівника поліції вбачається, що останні не здійснювали жодних дій по зупиненню вказаного автомобіля, тобто не подавали ні відповідних звукових сигналів та не вмикали проблискові маячки, які б водій міг розцінити як підставу для зупинки керованого ним автомобіля.

Наполягаючи на неналежності зібраних по справі доказів, сторона захисту стверджувала, що зафіксованим о 07:29 год. бодікамерою подіям передували зовсім інші обставини, а саме те, що автомобіль під керування ОСОБА_3 був запинений працівниками поліції раніше, близько 7 години ранку. В ході розмови останні запропонували йому знову сісти за кермо та проїхавши незначну відстань зупинитись після подачі звукового сигналу, після чого водій мав висловити свою незгоду із запропонованим працівниками поліції проходженням огляду на стан сп`яніння, повідомивши, що така відмова для нього не матиме негативних наслідків. Отримавши згоду останнього, працівниками поліції складено направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння, датоване 03.03.2024, де вказано час його складання 07:20 год.

З урахуванням вказаних розбіжностей та з метою встановлення фактичних обставин, судом першої інстанції було задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 та витребувано з управління поліції повний відеозапис перебігу подій, що передували зупинці авто о 07:29 год., оскільки в самому протоколі про адміністративне правопорушення вказаний інший час скоєння правопорушення - саме 07:15 год.

На вказаний запит, Кременчуцьке РУП надало аналогічний тому, що міститься в матеріалах справи, відеозапис, який не усував протиріччя в зазначенні часу вчинення правопорушення та відповідно не мав зафіксованого запису про події, які мали місце о 07:15 год.

Не усуваючи вказане протиріччя, суд першої інстанції дійшов висновку про належність зібраних по справі доказів та визнав притягнутого винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, враховуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо попередньої зупинки керованого ним автомобіля близько 07:15 год., який зазначений в протоколі як час скоєння правопорушення, проте не відображено на приєднаному до справи відеозапису, апеляційним судом також було витребувано з управління поліції відеозаписи з бодікамер працівників поліції, починаючи з 7 години ранку та відповідно записи з реєстратора службового авто, які б могли зафіксувати порушення водієм ПДР в частині дотримання рядності, як про те повідомляли водію поліцейські, як підставу зупинки транспортного засобу.

Між тим, витребувані апеляційною інстанцією відеозаписи направлені до суду не були, оскільки згідно відповіді начальника ВП №2 Кременчуцького РУП підполковника поліції Шаптала В. відеозаписи зберігаються 30 діб, а протокол стосовно ОСОБА_1 за порушення рядності руху поліцейським не складався.

Таким чином, під час апеляційного перегляду існуючі протиріччя усунуті не були та зібрані по справі докази містили вказівку на інший час, ніж той, який був зафіксований бодікамерою - згідно до протоколу вчинення правопорушення мало місце о 07:15 год., час оформлення працівником поліції направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння мало місце о 07:20 год., тоді як час зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 згідно до відеозапису мав місце о 07:29 год.

Наведене свідчить про те, що станом на час складання направлення на огляд водія для виявлення стану алкогольного сп`яніння, тобто сама процедура проходження огляду на стан сп`яніння чи відмова водія від проходження такого огляду була здійснена без фіксування її технічними засобами, як того вимагають положення ч.2 ст. 266 КУпАП, враховуючи, що записи з службової бодікамери розпочинаються лише з 07:29 год. та не місять інформації про події в період часу 07:15 год. 07:20 год.

За вказаних обставин, висновок суду про те, що зібрані по справі докази винуватості ОСОБА_1 в скоєнні правопорушенням за ч.1 ст. 130 КУпАП відповідають критерію «поза всяким сумнівом» - є помилковим.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу та події адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів як керування так і зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу о 07:15 год., пропозиції пройти огляд та відмови в проходженні огляду о 7:20 год., як складових відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в свою чергу свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно в справі відсутні докази здійснення працівниками поліції фіксації технічними засобами відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння о 07:20 год., як про це вказано в направленні на проходження огляду, що в своїй сукупності свідчить про недоведеність вини та є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 травня 2024 скасувати.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна