Провадження № 3/193/710/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 жовтня 2024 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинець О.В., за участю секретаря судового засідання Оселедець О. І., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції № 9 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Весела Долина Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, маючої на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, інваліда ІІ групи, РНОКПП не відомий,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

03.10.2024 відносно ОСОБА_1 інспектором СЮП ВП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Кулішем Є.С. складено протокол, серії ВАВ №016813, про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.184 КУпАП за фактом неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 , відносно свого сина ОСОБА_2 , 2009 року народження, який 03.10.2024 о 14 год 10 хв. по вул. Перемоги в с. Братське керував транспортним засобом «Alpha» без мотошолому та при цьому не маючи посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у судовому засіданні, вину у скоєному визнав, та пояснив, що він проживає окремо від своїх дітей, однак бере активну участь у їх вихованні та утриманні, діти часто його навідують та спілкуються із ним. Цього ж самого дня він чекав свого сина ОСОБА_3 у гості, чекаючи його він перебував на своєму подвір`ї звідки побачив світло проблискових маячків синіх та червоних, на що він і звернув увагу, коли вийшов на вулицю, побачив, що поліція зупинила його сина коли той керував мопедом. Зазначений мопед він власноруч зібрав з запчастин і надав його своєму сину для користування, оскільки син проживає далеко від нього, і часто його просив приїхати до нього за різних потреб. У скоєному щиро розкаявся, розуміє наслідки, із сином провів необхідну виховну бесіду, забрав мопед та зачинив його у гаражі, щоб син ним не користувався.

Суд, вислухавши доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши та дослідивши матеріали справи, доходить до наступного висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, .

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 16 своєї постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати наступне: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протоколом про адміністративне правопорушення фіксуються обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені іншими доказами і які мають бути долучені до протоколу.

Постанова суду згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Окрім визнання вини самим ОСОБА_1 , вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП підтверджено наступними доказами:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 016813 від 03.10.2024, у якому зафіксовано обставини події вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП (а.с. 1);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких останній вказав, що він чекаючи приїзду свого сина ОСОБА_3 , перебуваючи вдома він почув сигнал поліцейського автомобіля, вийшов на вулицю та побачив, що працівники поліції зупинили його сина ОСОБА_3 , який рухався на мопеді Альфа без мотошолому та без права керування транспортними засобами відповідної категорії (а.с. 2);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , 2009 року народження, який письмово вказав, що він керуючи транспортним засобом мопедом його зупинили працівники поліції по дорозі до батька, при цьому посвідчення водія він не має, та не користувався мотошоломом (а.с. 3);

Таким чином, вищевказані документи є належними та допустимими доказами щодо встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.184 КУпАП.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, згідно з якою таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

З урахуванням вищевикладеного, вчинене ОСОБА_1 діяння лише формально містить ознаки, що характеризують певне правопорушення, яке, хоча і є суспільно небезпечним з огляду на можливі негативні наслідки, але суб`єктивно не були спрямовані на вчинення та настання наслідків, правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Вищевказані обставини на думку суду суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та запобігання скоєння нових правопорушень ним та іншими особами.

Відтак, враховуючи обставини справи, враховуючи особу правопорушника ОСОБА_1 , який вперше притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, за відсутності заподіяння шкоди та настання тяжких наслідків, тому з врахуванням принципів справедливого суду, гуманності правосуддя, суд дійшов до переконання, що є правова доцільність й можливість звільнення ОСОБА_1 від відповідальності й визнання вчиненого ним діяння малозначним, що відповідно до ст. 22 КУпАП дає підставу для його звільнення від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням, що буде достатнім для досягнення мети адміністративної відповідальності - виховного впливу, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України та недопущення подібної поведінки надалі.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Оскільки судом вирішено звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, тому з нього судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 9, 22, 33-35, 184, 280, 283, 284 КУПАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 із застосуванням ст. 22 КУпАП, звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 184 КУпАП в силу малозначності правопорушення і обмежитись відносно нього усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 184 КУпАП, - закрити.

Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Томинець