Яготинський районний суд Київської області
Cправа №: 382/1702/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2024 року м.Яготин

Яготинський районний суд Київської області в складі головуючого судді Кисіль О.А., за участю секретаря судових засідань Захарук Є.О., прокурора Сокол О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого присяжним у Згурівському районному суді Київської області, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пільг не має, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

18.09.2024 року до Яготинського районного суду Київської області від Київського апеляційного суду складений управлінням стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшов протокол про адміністративні правопорушення, складений 23.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

18.09.2024 року до Яготинського районного суду Київської області від Київського апеляційного суду надійшов вищевказаний адміністративний матеріал за підсудністю

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2024 року головуючим обрано суддю Кисіль О. А.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 2898 від 23.07.2024 року ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки присяжного Згурівського районного суду Київської області, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII та приміткою до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону №1700-VII, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 розділу VII, несвоєчасно 03.04.2024, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вказане правопорушення вчинено при наступних обставинах: Рішенням Броварської районної ради Київської області VIII скликання віл 14.09.202! №150-13-VIII«Про затвердження списку присяжних Згурівського районного суду Київської області» на громадянина ОСОБА_1 покладено виконання обов`язків присяжного зазначеного суду.

Отже, ОСОБА_1 має статус присяжного Згурівського районного суду Київської області.

Згідно з ч. 2 ст. 63 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1,2,4-6 частини 7 статті 56 Закону №1700-VІІ.

Відповідно до п. 6 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» присяжні повинні виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

Згідно з пп. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. З Закону №1700-VІІ судді, судді Конституційного Суду України, Голова, заступник Голови, члени, дисциплінарні інспектори Вищої ради правосуддя, керівник служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя та його заступник, посадові особи секретаріату Вищої ради правосуддя. Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, посадові особи секретаріату цієї Комісії, посадові особи Державної судової адміністрації України, присяжні (під час виконання ними обов`язків у суді), є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до абзацу 16 ч. 1 ст. 1 Закону №1700-VІІ суб`єкти декларування особи, зазначені у п.1, пп. «а» і пп. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Слід зазначити, що ключовим моментом, який зобов`язує присяжного подавати декларацію, є не сам його статус, а поєднання статусу з виконанням обов`язків у суді.

Отже, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки присяжного Згурівського районного суду Київської області, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону №1700-VІІ та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону №1700-VІІ зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 45 Закону №1700-VII визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону №1700-VІІ НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, ідо зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону№1700- VII.

Відповідно до підпункту пп. 1 п. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 23.07.2021 №449/21 за зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.07.2021 за №987/36609, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону №1700-VІІ (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону №1700-VII (після припинення діяльності (після звільнення) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, всякому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2023 рік, упродовж часу з 00:00 год. 01.01.2024 по 23:59 год. 31.03.2024 (граничний строк).

01.04.2024 в 00:00 год. ОСОБА_1 порушив порядок, передбачений ст. 45 розділу VII «Фінансовий контроль» Закону №1700-VII.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 у 2023 році виконував обов`язки присяжного Згурівського районного суду Київської області, то вій був суб`єктом, на якого поширюються вимоги Закону №1700-VІІ а отже, повинен був подати щорічну декларацію за 2023 рік до 31.03.2024 включно.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https://portal.nask.gov.ua), щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік ОСОБА_1 подав лише 03.04.2024 о 11 год. 43 хв., тобто несвоєчасно без поважних причин.

Будучи опитаним в телефонному режимі ОСОБА_1 пояснив, що він невчасно 03.04.2024 подав свою щорічну декларацію за 2023 рік, оскільки він забув за неї.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Абзацом 10 ч. 1 ст. 1 Закону №1700-VІІ визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною в ч.1 ст. 3 цього закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону №1700-VІІ за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій стаття 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП установлено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, водночас суб`єкт правопорушення усвідомлює протиправність вчиненого ним діяння (дії або бездіяльності).

Виходячи із диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, що вчиняється суб`єктом декларування, який усвідомив, що його бездіяльність у неподанні (без поважних причин) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строки встановлені Законом №1700-VІІ, призвела до порушення Закону №1700-VІІ (тобто є протиправною) і подальше свідоме неподання декларації може призвести до кримінальної відповідальності за статтею 366-3 Кримінального кодексу України, суб`єкт декларування, з метою припинення такого порушення і небажання бути притягнутим до кримінальної відповідальності, вже після пропуску строків подання декларації умисно подає декларацію і бажає так чинити, при цьому розуміє, шо тим самим фактично визнає свою провину і викриває себе у вчиненні адміністративного правопорушення за несвоєчасне її подання.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне неподання декларації буде відсутня у разі об`єктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і подальше несвоєчасне подання декларації не утворює складу адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб`єкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію.

Відповідно до послідовності дій користувача ОСОБА_1 в Реєстрі встановлено, що з метою подачі щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік він лише 02.04.2024 (вже після відведеного законодавством терміну) зайшов до нього, а 03.04.2024 здійснив подачу своєї декларації, тобто несвоєчасно. Зазначене підтверджує умисел декларанта на несвоєчасну подачу цієї декларації та легковажне ставлення до визначеного Законом №1700-VІІ обов`язку.

Обов`язком суб`єкта декларування є знання і безумовне виконання вимог Закону №1700-VІІ , у тому числі вимог його статті 45 розділу VІІ "Фінансовий контроль".

Уповноваженою посадовою особою Національної поліції України під час збору доказів не встановлено будь-яких підстав та причин, які перешкоджали б ОСОБА_1 вчасно подати щорічну декларацію за 2023 рік.

Місце вчинення правопорушення в даному випадку є невизначеним, оскільки ОСОБА_1 мав можливість подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, через мережу Інтернет в будь-якому місці. Але оскільки останній є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, під час виконання обов`язків присяжного Згурівського районного суду Київської області, то місцем вчинення правопорушення слід вважати місцезнаходження зазначеного суду, а саме: АДРЕСА_2 .

Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є дата закінчення етапу подання та оприлюднення відповідно до Закону №1700-VІІ щорічних декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто 00 год. 00 хв. 01.04.2024.

Часом виявлення правопорушення є момент складення протоколу, оскільки зібрані матеріали та фактичні дані потребують ґрунтовного аналізу і опрацювання, після чого уповноваженим суб`єктом може бути зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформляється у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії уповноваженої особи, шо має право складати протоколи, до моменту його складення можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення (встановлено об`єкт, об`єктивну сторона, суб`єкт, суб`єктивну сторона), зазначається тільки при складанні протоколу і саме з дати його складання слід рахувати строк накладання стягнення, який зазначається мри складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Про надходження на розгляд суду вказаної справи було повідомлено прокурора Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області. Прокурор не скористався правом на участь у розгляді справи. Участь прокурора у вказаній категорії справ не є обов`язковою відповідно до ст. 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Справу призначено до розгляду на 11 годину 00 хвилин 27 вересня 2024 року.

27.09.2024 року на електронну адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки не може з`явитися в судове засідання.

Клопотання ОСОБА_1 задоволено та відкладено розгляд справи на 14 годину 00 хвилин 02 жовтня 2024 року, про день та час розгляду справи повідомлено ОСОБА_1 телефонограмою.

01.10.2024 року на електронну адресу суду від захисника ОСОБА_2 надійшла заява про надання справи на ознайомлення в електронному вигляді та відкладення розгляду справи.

Клопотання захисника задоволено та відкладено розгляд справи на 14 годину 00 хвилин 08 жовтня 2024 року, про день та час розгляду справи повідомлено ОСОБА_1 телефонограмою.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав та просив закрити справу за малозначимістю вчиненого правопорушення.

Захисник в судовому засіданні надав клопотання про закриття провадження в справі та просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначимістю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись щодо нього усним зауваженням, а провадження в справі закрити.

Клопотання обгрунтовано тим, що рішенням Броварської районної ради Київської області VIII скликання від 14.09.2021 року №150-13-VІІІ «Про затвердження списку присяжних Згурівського районного суду Київської області» на громадянина ОСОБА_1 покладено виконання обов`язків присяжного зазначеного суду.

Виконуючи обов`язки присяжного Згурівського районного суду Київської, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія пп. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. з та ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», та він є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Згідно ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1. підпунктах «а», «в», «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, повинен був до 01 квітня 2024 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.

З інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію за 2023 рік, тільки 03.04.2024 року о 11 год. 43 хв. тобто несвоєчасно (через 3 дні після закінчення строку).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорущення підтверджується протоколом про адміністративним правопорушенням №2898, повідомленням №01-36/8/2024 від 10.04.2024 року Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та додатком до нього.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим вчиним адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, є очевидним, що ОСОБА_1 допустив відповідне порушення Закону та подав декларацію з пропуском встановленого строку. Разом з тим, вважаємо, що порушення строку лише на три дні хоча формально і містить ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 17, КУпАП, але через малозначність не становить суспільної небезпеки та не заподіяло не могло заподіяти істотної шкоди суспільству та державі.

У рішенні Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Верховного суду у країни щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Законів України «Про засади запобігання та протидії корупції». "Про відповідальність юридичних осіб за вчинення корупційних правопорушень". "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за корупційні правопорушення» (справа про корупційні правопорушення та введення в дію антикорупційних законів) від 06.10.2010 року №1-27/2010. судом серед іншого проведена думка, що корупційна діяльність безпосередньо пов`язується з корисливим діями (бездіяльність) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов`язків. Зазначене може прирівнюватися до давання чи отримання хабара, зловживання службовим становищем чи впливом, сприяння відмиванню отриманих від корупційних злочинів доходів, їх приховуванням, розкраданням чи нецільового використання майна, перешкоджання здійсненню правосуддя, а також незаконного збагачення як значного збільшення доходів, яке перевищує законні доходи особи і яке вона не може раціонально обгрунтувати тощо.

Тобто, ключовою метою декларування доходів та майна публічних посадових осіб є безумовно запобігання незаконному збагаченню або врегулювання конфлікту інтересів. У даному випадку незаконне збагачення не у кримінально-правовому аспекті, а як дії посадової особи, що передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Незаконне збагачення передбачає значне збільшення активів державної посадової особи, яка перевищує її законні доходи, які вона не може раціонально обгрунтувати.

У даному випадку, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки присяжного Згурівського районного суду Київської області, який зобов`язаний відповідно до вимог Закону декларувати свої доходи і статки, не ухилився від декларування, не бажав приховати свої доходи і майно, а допустив помилку у строках подачі декларації на три дні (два дні 11 годин і 43 хвилини). Є очевидним, що у даному випадку мова може йти лише про відсутність дисциплінованості у особи, тобто певного порядку поведінки, яка передбачає сумлінне ставлення до виконання всіх Законів, нормативних актів та загальновідомих правил.

Матеріали справи не містять жодних даних, які безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували б на наявність у нього умислу на порушення вимог фінансового контролю чи переслідування будь-якого іншого корупційного інтересу.

Окрім того, держава фактично не понесла жодних негативних юридичних наслідків, оскільки хоча і з запізненням (на три дні), однак отримала декларацію ОСОБА_1 .

Натомість для ОСОБА_1 юридичні наслідки після притягнення до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення буду занадто суворі та несправедливі.

Принцип законності грунтується на ідеї, що закон повинен попереджати перш, ніж карати. По-друге, вказаний принцип грунтується на демократичній вимозі про обмеження влади законом.

Законність в змозі приймати формальний і матеріальний зміст. Дотримання формальної законності передбачає наявність закону, а матеріальна законність означає відповідність закону вищим нормам (Конституційним, міжнародному праву та ін.), а також відповідність процесуальних дій - закону.

З додатку послідовності дій (а.с.19) вбачається, що реєстрацію в кабінеті ОСОБА_1 розпочав 02.04.2024 року, потім впродовж доби виправляв її, вносив корективи, і станом на 03.042024 враховуючи безліч дій та корегувань о 11 год 43 хв. 14 сек. декларація була підписана та подана.

З відповіді Згурівського районного суду Київської області від 15.07.2024 року (а.с.15-16) вбачається, що на суд не покладено обов`язку про ознайомлення та попередження присяжних (в тому числі ОСОБА_1 ) щодо обмежень, передбачених ЗУ «Про запобігання корупції». Крім того, у 2023 році ОСОБА_1 не здійснювалися виплати винагороди за час виконання обов`язків присяжного у суді у зв`язку з подачею ним заяви про відмову від отримання такої винагороди. Все це свідчить про відсутність будь яких корисливих мотивів у ОСОБА_1 щодо перебування ним у статусі присяжного.

Дослідивши обставини вказаної адміністративної справи слід дійти до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП при малозначимості вчиненого адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні прокурор зазначила, що вважає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, та просила накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Заслухавши думки учасників процесу суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.172-6 КУпАП, передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень підтверджується:

-копією паспорта ОСОБА_1 (а.с.10-11),

-копією рапорта оперуповноваженого 1-го сектору (протидії корупції) УСР в Київській області ДСР Національної поліції України старшого лейтинанта поліції Ю. Маневської (а.с.12)

-копією рішення Броварської районної ради №150-13-VIIІ від 14.09.2021 року про затвердження списку присяжних Згурівського районного суду Київської області (а.с.13-14),

-капією листа Згурівського районного суду Київської області від 15.07.2024 року (а.с.15-16);

-копією витягу з декларації (а.с.17)

-повідомленням Національного агенства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з додатком (а.с.18-20)

-Положенням про Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України №17 від 06.11.2019 року (а.с. 22-25)

- протоколом про адміністративні правопорушення №2898 від 23.07.2024 року щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Отже в судовому засіданні, не встановлено підстав для закриття провадження у даній справі.

Суд, оцінивши вищезазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, відношення до скоєного, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, але в межах мінімального розміру, передбаченого санкцією частини 1 статті 172-6 КУпАП, а саме у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850,00 (вісімсот п`ятдесят ) гривень 00 копійок.

Також, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. ч.1 172-6, 283-284 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу, стягнувши з нього на користь держави 850 (вісмсот п`ятдесят) гривень (отримувач коштів: ГУК у Київ.обл/Яготинська міс./21081100, код ЄДРПОУ - 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UА 0010860, код класифікації бюджету 21081100).

Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Стягувачем за цією постановою є державний орган Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ- 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA 0026001, код класифікації бюджету 22030106).

Стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку оскарження постанови вона набирає законної сили з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження у випадку залишення її без змін.

Повний текст постанови складено 09 жовтня 2024 року.

Строк пред`явлення до виконання даної постанови три місяці з дня набрання постановою законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Суддя Кисіль О. А.