Справа № 756/3535/24 Суддя в І-й інстанції Касьян А.В.
Провадження № 33/824/2629/2024 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу за апеляційною скаргою з доповненнями ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 05 квітня 2024 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 05 квітня 2024 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 09 березня 2024 року о 09 год. 55 хв, керував транспортним засобом марки «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_1 , по просп. С. Бандери, 36 у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився.

В апеляційній скарзі з доповненнями ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що дії співробітників патрульної поліції не є правомірними. Звернув увагу на безпідставність зупинки працівниками поліції автомобіля під його керуванням, оскільки жодних порушень під час руху зафіксовано не було. Просив постанову скасувати на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який доводи апеляційної скарги підтримав, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Висновки місцевого суду про доведеність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 729009 від 09.03.2024 року в частині часу та місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу яка його вчинила та ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким ця особа керувала;

відеозаписами, які зроблені поліцейськими у ході з`ясування обставин правопорушення та його фіксації за допомогою нагрудних камер, яким зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність факту порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, що проявилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, наявність у цих діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, наявність підстав для накладення адміністративного стягнення та із дотриманням вимог закону наклав на ОСОБА_2 стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 із поданими доповненнями не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого рішення.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП вчиненого у формі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння стверджується зазначеними вище доказами, які є об`єктивними і не викликають у суду сумніву.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що обидва відеозаписи, які зроблені за допомогою нагрудних камер поліцейських, які однаково відображають дії як ОСОБА_1 у ході вчинення адміністративного правопорушення, так і дії поліцейських у ході виявлення та процесуальної фіксації цього адміністративного правопорушення, містять достатню кількість фактичних даних, які дають підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, поліцейський виявив у нього ознаки наркотичного сп`яніння про наявність яких ОСОБА_1 було повідомлено, поліцейським була висунута вимога про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для ОСОБА_1 про що свідчить його відповідь на цю вимогу та наведене ним обґрунтування цієї відповіді. Те, що ОСОБА_1 дійсно відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння вбачається із змісту його відповіді на пропозицію/вимогу поліцейського про проходження такого огляду та мотиви такої відмови, яким є те, що ОСОБА_1 не мав часу пройти такий огляд у зв`язку із виконуваною роботою. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, а відмова від проходження такого огляду тягне відповідальність, передбачену законом. Нормативними документами, якими урегульовані питання виявлення у водії стану сп`яніння та якими передбачена відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не передбачено жодних мотивів, які би надавали водію право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, без застосування наслідків, у виді притягнення до адміністративної відповідальності. Тобто, наявність будь-якого мотиву відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, за умови дотримання поліцейським вимог нормативних документів, якими регламентується порядок виявлення у водії стану сп`яніння, не звільняє водія від відповідальності за таку відмову. Тому, посилання ОСОБА_1 на мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не можливо визнати достатньою обставиною для звільнення його від відповідальності за вчинення такої відмови. Доказів того, що ОСОБА_1 , відмовляючись від проходження огляду на стан сп`яніння перебув у стані, який виключає адміністративну відповідальність, зокрема у одному із станів, передбачених ст.ст. 18, 19 і 20 КУпАП матеріли справи не містять.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Для визнання винним особи у вчиненні цього адміністративного правопорушення достатньо доведення самого факту відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і не потребується доведення того, що особа дійсно перебувала у такому стані. У зв`язку із цим, усі документи, які ОСОБА_1 додані до апеляційної скарги у частині відсутності у нього ознак вживання наркотичних засобів не можуть визнаватись такими, які дають підстави для скасування оскаржуваного рішення місцевого суду. Окрім того апеляційний суд звертає увагу на те, зазначені документа видані через тривалий час після складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, а тому вони не мають жодного доказового значення у справі.

Будь-яких порушень із боку поліцейських у ході зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , виявлення поліцейським адміністративного правопорушення та його фіксування у ході апеляційного розгляду не встановлено.

Апеляційним судом не приймаються доводи апеляційної скарги в частині незаконності зупинки транспортного засобу. Так, підстави зупинки транспортного засобу не можуть впливати на вирішення питання про винність чи не винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Наявність підстав для зупинки транспортного засобу не підлягає доказуванню у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із тим, що ці обставини не входять до об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення, а тому дана обставина не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови. Поряд із цим суд враховує і те, що поліцейським ОСОБА_1 були наведені причини зупинки якими є виявлені пошкодження на транспортному засобі. Наявність пошкоджень транспортного засобу можуть указувати на причетність цього транспортного засобу до ДТП. За змістом п.3 ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» інформація про можливу причетність водія транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди є підставою для зупинки поліцейським транспортного засобу. Наведене указує на обґрунтованість зупинки поліцейським ОСОБА_1 у даному конкретному випадку, хоча ця обставина будь-яким чином не впливає на вирішення питання про доведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності указує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Постанова Оболонського районного суду міста Києва від 05 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не знаходить у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 05 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.