Номер провадження: 33/813/1354/24
Номер справи місцевого суду: 499/310/24
Головуючий у першій інстанції Тимчук Р. М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., ОСОБА_1 , адвоката Серек-Басан Ю.В., Семчонка М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Іванівського районного суду Одеської області від 11 квітня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

встановив:

Постановою Іванівського районного суду Одеської області від 11 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 07 березня 2024 року о 16:40 год. у смт. Іванівка, вул. Братів Купчієнко, водій ОСОБА_1 керував автомобілем CHEVROLET державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вжив заходів для об`їзду перешкоди, а саме FIAT державний номерний знак НОМЕР_2 , продовжив рух в результаті чого між автомобілями відбулося зіткнення з механічними пошкодженнями транспортних засобів.

Не погоджуючись з постановою Іванівського районного суду Одеської області від 11 квітня 2024 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)справу було розглянуто без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та без повідомлення її про дату та час розгляду справи;

2)суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення не надав жодної оцінки поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та не навів жодних доводів, чому суд не врахував такі пояснення;

3)суд першої інстанції накладаючи адміністративне стягнення не врахував пом`якшуючи обставини, застосував найтяжче адміністративне стягнення;

Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Серек-Басан Ю.В., які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2 , який наполягав на залишенні постанови Іванівського районного суду Одеської області від 11 квітня 2024 року без змін, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 7 ст. 294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до посилань апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення не надав жодної оцінки поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та не навів жодних доводів, чому суд не врахував такі пояснення, з огляду на наступне.

Мотивуючі винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на наступні докази, які під час апеляційного розгляду справи були повторно перевірені:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №470849 від 07 березня 2024 року з якого вбачається, що 07 березня 2024 року о 16:40 год. по вул. Братів Купчієнко в смт Іванівка Одеської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем CHEVROLET державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вжив заходів для об`їзду перешкоди, а саме автомобіль FIAT державний номерний знак НОМЕР_2 , продовжив рух, в результаті чого між автомобілями відбулося зіткнення з механічними пошкодженнями транспортних засобів. В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що не згоден з протоколом, оскільки перешкода допустила зіткнення з його автомобілем на його смузі зробивши аварійну обставину, внаслідок якої сталося ДТП і він отримав тілесні ушкодження;

-схема місця ДТП, на якій зображено місцерозташування транспортних засобів на момент прибуття працівників поліції, та місця зіткнення транспортних засобів;

-пояснення ОСОБА_2 з яких вбачається що 07.03.2024 року о 16:40 год він керував автомобілем FIAT, державний номерний знак НОМЕР_2 , в смт Іванівка по вул. Братів Купчієнка, при здійснені заходів по затриманню особи, яка вчинила тяжке кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України та намагалася втекти з місця скоєння на автомобілі CHEVROLET, державний номерний знак НОМЕР_1 . Він здійснив зупинку з метою блокування, але водій автомобіля CHEVROLET не виконав вимоги правил дорожнього руху, а саме при появі перешкоди повинен був зупинитися або безперешкодно об`їхати. Водій CHEVROLET дані вимоги не виконав та свідомо поїхав в автомобіль FIAT, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження;

-пояснення ОСОБА_3 з яких вбачається, що 07.03.2024 року о 16:40 год. знаходився в автомобілі FIAT, яким керував ОСОБА_2 в смт Іванівка по вул. Братів Купчієнко, при здійснені заходів по затриманню особи, яка вчинила тяжке кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України на автомобілі CHEVROLET. ОСОБА_2 здійснив зупинку транспортного засобу FIAT з метою його блокування, але водій CHEVROLET не виконав вимоги правил дорожнього руху, а саме при появі перешкоди повинен був зупинитися або безперешкодно об`їхати. Водій CHEVROLET дані вимоги не виконав та свідомо поїхав в автомобіль FIAT в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження; пояснення ОСОБА_1 з яких вбачається, що 07.03.2024 року приблизно о 16:45 год. він керував транспортним засобом CHEVROLET в смт Іванівка по вул. Виноградній, на перехресті вул. Б. Купчієнко впевнившись, що поворот ліворуч нікому не заважає, здійсним поворот ліворуч на вул. Братів Купчієнка та продовжував рух прямо зі швидкістю 40 км/год. Автомобіль білого кольору, який рухався йому в зустрічному напрямку здійснив виїзд в його бік, внаслідок чого допустив з його автомобілем зіткнення. На місце події ОСОБА_1 стало зле. На місце події було викликано швидку;

-відеозапис який було приєднано до матеріалів справи та з якого вбачається, що ОСОБА_1 сидить у відділку у кайданках. Працівник поліції відносно нього складає протокол. ОСОБА_1 написав свої пояснення, його було ознайомлено із схемою ДТП. ОСОБА_1 було ознайомлено із протоколом, який він підписав.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_1 станом на 07.02.2024 року був діючим працівником поліції. Знаходився у смт. Іванівка у свого знайомого. Потім поїхав. На перехресті повернув на вул. Братів Купчієнка, його ніхто не переслідував. Попереду їхав цивільний автомобіль, який різко завернув у бік транспортного засобу ОСОБА_1 та врізався у нього. Потім з цього транспортного засобу вийшли люди та повідомили, що вони є робітниками ДБР, що вони проводять його затримання за вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. 368 КК України. Потім наділи на ОСОБА_1 кайданки, провели поверхневий обшук водія та поверхневий обшук транспортного засобу.

ОСОБА_1 також підтримав пояснення адвоката Серек-Басан Ю.В.

Також, допитаний в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що 07.03.2024 року його було залучено до заходів проведення та документування злочинної діяльності ОСОБА_1 . ОСОБА_2 приїхав на своєму автомобілі. Він повинен був їхати позаду транспортного засобу ОСОБА_1 , тому держав дистанцію приблизно 8 метрів. Після того, як ОСОБА_1 отримав грошові кошти, він відразу поїхав, ОСОБА_2 прослідував за ним., щоб останній не втік. ОСОБА_1 побачив, що його переслідують, різко повернув, там за поворотом інша машина працівників ДБР намагалася перекрити дорогу ОСОБА_1 та не дати йому поїхати. Однак ОСОБА_1 їх об`їхав, та почав тікати вулицями. Оскільки ОСОБА_2 в смт Іванівка був вперше, та не дуже добре орієнтувався у місцевості, то він поїхав далі, потім розвернувся по вулиці та поїхав у зворотному напрямку. Він побачив, що на зустріч, йому їхав автомобіль ОСОБА_1 , так дійсно, він їхав приблизно 40 км/год. ОСОБА_2 вирішив перекрити рух автомобілю ОСОБА_1 шляхом виїзду на зустрічну полосу та розвернувши автомобіль так, щоб її перекрити. Однак, ОСОБА_1 не намагався загальмувати, він намагався проскочити між транспортним засобом ОСОБА_2 та стовпом. Він протиснувся між автомобілем та стовпом, хотів поїхати далі, однак попереду був парапет. Транспортний засіб ОСОБА_1 ударився передніми колесами об парапет таким чином, що його колеса вивернуло та спрацювали подушки безпеки. ОСОБА_2 підійшов до транспортного засобу ОСОБА_1 останній почав говорити, що в нього все поломане, все болить, тому ОСОБА_2 викликав швидку. Працівники медичної допомоги оглянули ОСОБА_1 , серйозних ушкоджень він не зазнав, тому був доставлений до відділку.

Також судом апеляційної інстанції було досліджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000161 від 03.02.2024 року за ч. 3 ст. 368 КК України з якого вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що займаючи посаду Інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, діючи всупереч вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України, ст, ст. 1, 2, 3, 17, 18, 23, 59 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст, 3, 22 і 65-1 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб із поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Кравченком О.С., 15.01.2024 року близько 10:00 год. після зупинки транспортного засобу марки ВАЗ 2101, державний знак НОМЕР_3 , 1972 року випуску, під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без проведення освідування, на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, повідомили останньому, що він начебто перебуває у стані алкогольного сп`яніння та погрожуючи притягненням до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, висловили вимогу надати їм неправомірну вигоду в розмірі 30000 гривень за нескладання адміністративних матеріалів та непритягнення його до адміністративної відповідальності. Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 реалізовуючи спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, у період з 15.01.2024 року по 07.03.2024 року вимагали та отримали від ОСОБА_4 неправомірну вигоду загальним розміром 30000 грн. за нескладання адміністративних матеріалів та непритягнення Шайтанова та його звідного брата ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а також за безперешкодне керування транспортним за ВАЗ 2101, державний знак НОМЕР_3 , 1972 року випуску, в Іванівському районі Одеської області. Також, із наданого обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000161 від 03.02.2024 року вбачається, що 07.03.2024 року ОСОБА_1 отримав другу частину неправомірної вигоди від ОСОБА_4 після чого його було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Отже, виходячи з викладеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 07.03.2024 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

Таким чином, працівники ДБР затримуючи ОСОБА_1 додержались вимог закону, а саме діяли у відповідності до ст. 18 КУпАП, якою визначено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. Отримавши оперативну інформацію про те, що ОСОБА_1 , займаючи посаду Інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, діє всупереч вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 3, 17, 18, 23, 59 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 3, 22 і 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» працівники ДБР поїхали на місце скоєння ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. ОСОБА_1 , розуміючи, що його діяння мають суспільно небезпечний характер, побачивши, що його переслідують, вирішив поїхати з місця скоєння правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. ОСОБА_1 бачив, що за ним слідують працівники ДБР, а тому не намагався зупинитися, а навпаки почав тікати від них у провулках. Єдиний можливий варіант, який прийняли працівники ДБР щоб зупинити ОСОБА_1 це блокування його транспортного засобу. ОСОБА_1 бачив, що попереду його транспортного засобу стоїть перешкода, однак він не вжив заходів щодо гальмування свого транспортного засобу, а навпаки намагаючись втекти, скоїв ДТП із транспортним засобом працівників ДБР, а також ушкодив і свій.

Довід апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено ОСОБА_1 про місце та час судового засідання, чим було позбавлено його права передбаченого ст. 268 КУпАП, не заслуговує на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, шо відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, а тому був обізнаний, що справу буде розглянуто у Іванівському районному суді Одеської області у березні 2024 року, про що свідчить його підпис у вказаному протоколі. Зауважень, щодо помилки написання його адреси, в протоколі не було. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Іванівський районний суд Одеської області направляв судову повістку ОСОБА_1 про слухання справи на 11 квітня 2024 року на 08:45 год. Згідно інформації роздруківки часу перевірки статусу відстеження, судову повістку вручено не було, підстави невручення: «відсутність адресата за вказаною адресою».

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на тому, що згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, для захисту свої порушених прав ОСОБА_1 скористався своїм правом передбаченим ст. 268 КУпАП, залучивши для представництва та захисту його інтересів захисника Серек-Басан Ю.В., який приймав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції, а також сам надавав пояснення та заперечення.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції накладаючи адміністративне стягнення не врахував пом`якшуючих обставини, застосував найтяжче адміністративне стягнення виходячи з наступного.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція ст. 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на 2.3 б, 12.1 ПДР.

Згідно із п. 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

Тобто, при виникненні будь-яких несправностей у дорозі водій зобов`язаний вжити заходів щодо їх усунення, а якщо це зробити неможливо, то подальший рух транспортного засобу має бути припинений.

Пунктом 12.1 ПДР України встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ст.124 КУпАП.

З таких підстав, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Іванівського районного суду Одеської області від 11 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова