Справа № 752/7087/24
Провадження №: 3/752/3551/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2024 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1
за участі захисника Огнєва Т.Є.,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2024 о 21:56 у Голосіївському районі м. Києва водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по вул. Ю. Здановської, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнин рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису - нагрудною камерою співробітників Національної поліції, які оформили у зв`язку з цим протокол про адміністративне правопорушення. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За змістом ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції також тягне адміністративну відповідальність за цією статтею.

Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:

- протокол про адміністративне правопорушеннясерії ААД № 726539 від 19.03.2024, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (надалі по тексту - Інструкція № 1395) та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;

- відеозаписи з нагрудної камери поліцейських (вміщений на лазерний компакт-диск), де зафільмовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 19.03.2024;

- постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1698573 про застосування стягнення у виді штрафу за перетин дорожньої розмітки 1.3 в порядку ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також у ході розгляду справи досліджено дані інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України щодо водія та транспортного засобу.

Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколу особу ОСОБА_1 установлено на посвідчення водія у мобільному застосунку сервісу державних цифрових послуг "Дія", роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Голосіївському районному суді міста Києва.

За клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката Огнєва Т.Є. судове засідання неодноразово відкладалося.

09.10.2024 в судовому засіданні захисник клопотав про розгляд справи за відсутності підзахисного, який перебуває на військовій службі, зокрема виконує бойове завдання та з об`єктивних причин не може з`явитися в судове засідання.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою, а тому 09.10.2024 розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 , відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення, зважаючи на представлення його інтересів захисником.

По суті справи захисник усно клопотав перед судом про закриття провадження у справі в порядку п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з порушенням процедури огляду, зокрема через її невідповідність вимогам ст. 266-1 КУпАП "Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції", зауважив, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, поліцейські мали викликати на місце співробітників Військової служби правопорядку, чого зроблено не було, водієві не було роз`яснено наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не перебував, керував спеціально виділеним автомобілем, який зареєстрований на підприємство критичної інфраструктури, на базі якого розміщується його військова частина та 19.03.2024 здійснював перевезення особливого вантажу, а тому не міг залишити автомобіль на місці зупинки, пройти огляд на стан сп`яніння, чим було і викликано його рішення про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також захисник усно клопотав про виклик в судове засідання в якості свідків працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення для з`ясування того, чи усвідомлювали вони, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та чи цікавилися вони метою його поїздки.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши позицію захисту, суд (суддя)не встановив підстав для закриття провадження у справі, а також і для задоволення клопотання про виклик поліцейських та вважає, що правомірно дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху (відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за наявності явних ознак алкогольного сп`яніння) з дотримання принципу доказування "поза розумним сумнівом", відхиляє доводи захисника.

Зокрема суд (суддя) виходить з того, що авто під керуванням ОСОБА_1 було зупинено за порушення Правил дорожнього руху, при встановленні особи водія у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема явну ознаку - різкий запах алкоголю з порожнини рота, ОСОБА_2 неодноразово було вказано на його обов`язок пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою відповідного технічного приладу, роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду та необхідність застосування заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення - відсторонення водія від керування.

ОСОБА_1 як особа, яка отримувала посвідчення водія, є таким, що проходив підготовку в автошколі за для його отримання, де одним з основних напрямків підготовки, як і під час здачі іспитів на право керування транспортним засобами, є знання Правил дорожнього руху.

Пункт п. 2.5 Правил дорожнього руху встановлює обов`язок водія пройти огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 17 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Посилання захисника на неправильність процедури огляду водія на стан сп`яніння відхиляються як безпідставні, адже працівники патрульної поліції правомірно керувалися загальними приписами КУпАП, Інструкцією Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

Так, у ситуації, що мала місце ОСОБА_1 вступив у правовідносини з Державою в особі працівників патрульної поліції як учасник дорожнього руху, а саме: як водій, що керує транспортним засобом і до нього було правомірно та обґрунтовано застосовано положення Правил дорожнього руху, а у подальшому, правомірно кваліфіковано його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керування транспортним засобом особою, яка є військово зобов`язаною, не усуває її обов`язку дотримуватися вимог Правил дорожнього руху. Тоді як Військова служба правопорядку не наділена повноваженнями і компетенцією документувати адміністративні правопорушення, пов`язані з безпекою городнього руху.

Більше того, захисник та/або особисто ОСОБА_1 не були позбавлені права і можливості самостійно звернутися до Військової служби правопорядку для документального оформлення можливого вчинення ОСОБА_1 . військового адміністративного правопорушення, до прикладу за ст. 172-20 КУпАП та вирішення питання про притягнення його як до дисциплінарної, так і до адміністративної відповідальності в установленому законодавством порядку.

Щодо посилань захисника на те, що ОСОБА_1 виконував особливе завдання, перевозив спеціальний вантаж, не міг покинутим автомобіль, то такі твердження відхиляються як недоведені та видаються лише версією захисту, що спрямована на уникнення адміністративної відповідальності, адже з моменту виникнення події у березні 2024 року та станом на час розгляду справи, після неодноразового відкладення судових засідань ні захисник, ні ОСОБА_1 не подали для залучення до матеріалів справи жодних документів, які б доводили виконання ОСОБА_1 спеціального завдання 19.03.2024 вночі. При цьому, на відеозаписах ОСОБА_1 пояснює поліцейським, що він їде з ротації, й у жодний спосіб не повідомляє про наявність у нього особливого (спеціального) вантажу, виконання спеціального завдання, особливого доручення тощо.

Жодних документів, з яких можна було в установити, що відмова віл проходження огляду водія на стан алкогольного сп`яніння була зумовлена обставинами крайної необхідності, суду не подано.

Крім того, станом на час розгляду справи захисник навіть не представив суду документи, якими доводиться факт перебування підзахисного на військовій службі як станом на 19.03.2024, так і станом на 09.10.2024, тоді як часу для цього об`єктивно було достатньо.

Отже, висновки суду (судді) з приводу винуватості особи, доведеності події і складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та, відповідно, відхилення заперечень захисту і заявленого клопотання про закриття провадження у справі ґрунтуютьсяна тому, що установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося в цілому відповідно до приписів ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Отже, оскільки ОСОБА_1 визнається винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до нього застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у межах санкції відповідної частини ст. 130 КУпАП та з урахуванням загальних правил накладення стягнення.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за ст. 34, 35 КУпАП України не встановлено.

У порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024).

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33-35, 40-1, 130, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КУпАП, якими встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя О.В. Бушеленко