Провадження №: 3/755/5803/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2024 р.

м. Київ

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 02.09.2024 серії ААД № 968271 ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 02.09.2024 о 07-55 год. в м. Києві по вул. Березняківська, 38, керуючи автомобілем «Хавал», н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував за її зміною, при виникненні перешкоди, а саме транспортного засобу «Фольксваген», н.з. НОМЕР_2 , який зупинився в крайній лівій смузі на нерегульованому перехресті в напрямку Дніпровської набережної, в напрямку руху автомобіля «Хавал», н.з. НОМЕР_1 , який він об`єктивно спроможній був виявити, не вжив заходів для об`їзду перешкоди, не зменшив швидкість не зупинив транспортний засіб та здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п.п. 2.3.б, 12.3 ПДР.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності та її захисник - адвокат Каченюк О.І. пояснили, що складений протокол вважають таким, що не відповідає вимогам КУпАП, враховуючи відсутність вини в діях водія т.з. «Хавал», н.з. НОМЕР_1 , оскільки викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості не співпадають з реальними подіями, а порушення вимог ПДР спростовуються висновком висновком судового експерта.

А тому, вважають, що вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності в порушенні КУпАП немає, у зв`язку з чим, просили закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 та її захисник - адвокат Богуцький І.О. в судовому засіданні підтвердили обставини викладенні в протоколі про адміністративне правопорушення від 02.09.2024 серії ААД № 968271. Пояснили, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності мала можливість уникнути зіткнення, якби виконувала вимоги ПДР, а саме вчасно відреагувати на зміну дорожньої обстановки.

Відповідно суддя, проаналізувавши доводи осіб, що беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, як усні, так і письмові, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, вважає за необхідне вказати на таке.

Системний аналіз змісту положень КУпАП в поєднані з вказаною позицією КСУ та ЄСПЛ свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі передбачені ст. 280, та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Проаналізувавши, у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані суддя установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не є дійсною, у розрізі такого.

Відповідно до висновку експерта №61 від 27.09.2024:

1. З урахуванням вищенаведеного, час, що пройшов моменту початку виїзду автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT держ. номер НОМЕР_2 на зустрічну смугу до зіткнення 1,2секунди.

2. В дорожній ситуації, що склалась водій автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT н.з.. НОМЕР_2 виїжджаючи на головну дорогу повинен був відповідно до вимог п.2.3(д) не створювати загрози іншим учасникам руху та дати дорогу автомобілю HAVAL Но» д/н НОМЕР_3 який наближався до перехрестя згідно вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України.

3. В дорожній ситуації, що склалась, технічна можливість запобігти даній ДТП у водія автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT н.з.. НОМЕР_2 , залежала від виконання вимог п.2.3(д), п.16.11 ПДР.

В даному випадку виконуючи вимоги п.2.3(д), п.16.11 ПДР, водій автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT н.з.. НОМЕР_2 мав технічну можливість запобігти даній ДТП.

4. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «HAVAL H6» н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_1 повинен був відповідно до вимог п.12.3 ПДР, з моменту виникнення небезпеки, прийняти заходи гальмування аж до зупинки.

5. В дорожній ситуації, що склалась, водій ОСОБА_1 не мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT н.з.. НОМЕР_2 шляхом своєчасного застосування гальмування (як способу зупинки у межах найкоротшої, з можливих, віддалі) виконуючи вимоги п.12.3 ПДР.

6. З технічної точки зору, в діях водія «HAVAL H6» д/н НОМЕР_4 невідповідностей вимогам ПДР України які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, не вбачається

7. З технічної точки зору, в діях водія автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT н.з. НОМЕР_2 вбачається невідповідність вимогам п.2.3 (підпункт «д») п.16.11ПДР України, що дає підстави дійти до висновку про причинно-наслідковий зв`язок дій водія вказаного автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT із настанням даної пригоди.

8. Підсумовуючи вищевикладене необхідно зробити висновок, що як вбачається із матеріалів справи та з технічної точки зору, причиною настання даної ДТП стали невідповідність вимогам п.2.3 (підпункт «д») п.16.11ПДР України дій водія автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT Н.З. НОМЕР_5 .

Відповідно до висновку експерта №197/24 від 10.20.2024:

Питання 1.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля Haval, р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 11.5, 12.3 ПДР України.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля Volkswagen, р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_3 повинна була діяти у відповідності до вимог п. 10.2 ПДР України.

Питання 2.

В даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля Haval, р/н НОМЕР_3 , ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 11.5 ПДР України.

В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Haval, р/н НОМЕР_3 ,

ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України не вбачається

В даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля Volkswagen, р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 10.2 ПДР України.

З пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, вбачається, що він мав намір здійснити лівий поворот на перехресті, тому ним було обрано ліву смугу для руху, що виключає порушення ним п. 11.5 ПДР України.

З наведеного вбачається, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності не порушував вимог ПДР, не мав технічну можливість уникнути зіткнення та його дії не були причиною настання даної ДТП.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які вказували «поза розумним сумнівом» про порушення особою ПДР здобуто не було та суду не надано.

Сам обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням того, що такі докази мають випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто бути такими, що не залишать місце сумнівав, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Так, як стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущення

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У цій ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишать місце сумнівам, як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на наведене вище.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Підстав для направлення справи на дооформлення суд не убачає з огляду на норми ст. 284 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП, так якїї вину УПП не доведено належним чином, а не обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно п. 1) ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністі події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 121, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя постановила :

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1) ст. 247 даного Кодексу.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-294 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

С у д д я Оксана БІРСА