ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/1259/24 Головуючий суддя І інстанції Сіренко Ю. Ю.
Провадження № 33/818/1317/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сагайдак Е.С. на постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 19.01.2024 року о 03:30 год. керував транспортним засобом «Чері Істар», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Достоєвського, буд. 2 в м. Харкові, в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», з його згоди, на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку, за результатами якого встановлено вміст алкоголю 1.71 проміле, що підтверджується тестом № 2757. З результатом був згоден. Свідки не залучались, велась безперервна відеофіксація на бодікамери.

В своїй апеляційній скарзі захисник Сагайдак Е.С. просив судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на те, що висновки судді не відповідають обставинам справи, а також через порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважав, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 автомобілем. Також посилався на практику ЄСПЛ.

14 жовтня 2024 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшло клопотання захисника Сагайдака Е.С., в якому останній просив його апеляційну скаргу задовольнити, а апеляційний розгляд провести без його участі та без участі ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, а також положення ст. 268, 271 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги захисника сагайдак Е.С. без його участі та без участі ОСОБА_1 , враховуючи відомості, які містяться в матеріалах цієї справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9А.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості протоколу про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія, акті огляду на стан сп`яніння, результаті огляду - тесті газоаналізатору ДРАГЕР, а також на відомості відеозапису бодікамери працівників поліції.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 2) вбачається, що ОСОБА_1 19.01.2024 року об 03:30 год керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку пройшов на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Драгер, результат 1,71 проміле.

Аналізуючи зміст цього протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями цього протоколу, про що свідчить його власноручні підписи цього протоколу, а також власноручні пояснення.

Зокрема в графі протоколу «…підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані- вірні)» ОСОБА_1 особисто розписався.

Відповідно до вимог ст. 267 КУпАП, вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, відсторонення водія від керування транспортним засобом, огляд на стан алкогольного сп`яніння, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Проте, належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 та його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки щодо незаконності їх дій під час складення протоколу, не зверталися до суду в порядку КАС України щодо дій або бездіяльності працівників поліції під час складення протоколу, а також не зверталися із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Тобто, ОСОБА_1 не скористався своїм правом оскаржити дії працівників поліції під час проведення ними огляду на стан його алкогольного сп`яніння та складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_1 та його захисника щодо дій працівників поліції під час проведення ними огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Поряд з цим, належить врахувати, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноручно визнав свою вину, зазначивши в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» - «Згоден». Тобто на місці вчинення правопорушення ОСОБА_1 , визнав свою вину, про що власноручно зазначив у протоколі.

Крім того, відповідно до відомостей роздруківки газоаналізатору Драгер (арк. 6), вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі складав 1,71 проміле.

Такі відомості газоаналізатору ОСОБА_1 не заперечував, що підтверджується його власноручним підписом у цій роздруківці (арк.6).

Поряд з цим, в матеріалах справи міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (арк. 7).

Відповідно до відомостей цього акту вбачається, що огляд на стан сп`яніння проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

ОСОБА_1 погоджувався із результатом проведеного огляду на стан сп`яніння, про що свідчить його власноручний підпис у графі «з результатом згоден» у цьому Акті.

Поряд з цим, в матеріалах справи міститься відеозапис події, який був зафіксований на бодікамеру працівників поліції (акр. 4, 5).

Відповідно до відомостей цього відеозапису вбачається, що працівники поліції з використанням спец сигналу проблискових маячків зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Поряд з цим з відеозапису вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 ,що він був зупинений. Оскільки керував автомобілем під час дії комендантської години та продемонстрували йому відеозапис його руху на автомобілі перед тим, як вони його зупинили. Безпосередньо ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що посварився з жінкою та виїхав провітритись.

Такі відомості відеозапису. поза розумним сумнівом, свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, тобто був водієм, а тому такі твердження апелянта є необґрунтованими.

Крім того, з відеозапису вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 , працівники поліції виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та повідомили, що у разі, якщо виявиться, що він не перебуває у стані сп`яніння він одразу поїде по своїх справах. Також роз`яснили наслідки відмови від проходження огляду та наслідки, якщо буде встановлено що він перебуває у стані сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням алкотестера ДРАГЕР, самостійно обрав мундштук з наданих йому працівниками поліції на вибір. Працівник поліції зробив контрольний забір повітря, результат виявився негативним. Після цього ОСОБА_1 з використанням того ж самого мундштука пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння та результат виявився позитивним, а саме 1,71 проміле. Щодо результату огляду ОСОБА_2 не заперечував.

Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , намагався домовитись з працівниками поліції з метою уникнення відповідальності, але працівники поліції категорично відмовились та попередили останнього про кримінальну відповідальність за такі дії.

Такі відомості свідчать про те, що ОСОБА_1 усвідомлював протиправність своїх дій та намагався уникнути відповідальності.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9А Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Сагайдак Е.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 липня 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков