ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2388/24 Справа № 176/985/24 Суддя у 1-й інстанції - Павловська І. А. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 та її представника, - адвоката Сербіна Б.О. на постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 липня 2024 року, щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Велика Копаня Виноградівського району Закарпатської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участі:

в режимі відеоконференції адвоката Сербіна Б.О.

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення, за правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, 06 квітня 2024 року, о 22 год. 05 хв. ОСОБА_2 , будучи особою відносно якої встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами постановою державного виконавця від 24.06.2022, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснював керував транспортним засобом ВАЗ-21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , та не перехресті нерівнозначних доріг вулиць Заводська та Івана Богуна в місті Жовті Води Дніпропетровської області, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що рухався по головній дорозі, здійснив зіткнення з вказаним автомобілем. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином, ОСОБА_2 порушив п.п. 2.1, 2.9А, 16.11 Правил дорожнього руху України, скоївши тим самим правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Сербін Б.О. просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та постановити нове рішення, яким визнати винним ОСОБА_2 за ст. 124, ч. 3 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності правопорушника, або адміністративний арешт на строк 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності правопорушника, і на інших осіб накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності правопорушника.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що а ні потерпіла, а ні її представника повісток та сповіщень про про день та час розгляду справи не отримували. Вказує, що матеріали справи також не містять відомостей про належне сповіщення про розгляд справи. Таким чином, оскільки справу було розглянуто за відсутності потерпілої ОСОБА_1 та її представника, адвокат вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

В обґрунтування апеляційних вимог по суті, адвокат вказує, що в оскаржуваній постанові немає жодного абзацу про потерпілу ОСОБА_1 та завдані їй збитки внаслідок ДТП, що в свою чергу порушує права потерпілої та унеможливлює стягнення завданих збитків з винного ОСОБА_2 в подальшому.

Також адвокат зауважує на тому, що здійснивши розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 , який не має жодної пом`якшуючої обставини, вчинив не одне адміністративне правопорушення, суд першої інстанції не взяв до уваги наявність двох рішень суду про накладення на останнього стягнення за ст. 130 КУпАП, та не призначив ОСОБА_2 відповідне покарання в цій частині.

Про час, дату та місце судового засідання ОСОБА_2 та потерпіла ОСОБА_1 повідомлені належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому їхня неявка відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

Адвокат Сербін Б.О. в судовому засідання в режимі відеоконференції підтримав доводи і вимоги своєї апеляційної скарги, просив їх задовольнити.

Вирішуючи питання дотримання строку оскарження судового рішення, враховую, що оскаржувана постанова від 08 липня 2024 року була винесена без повідомлення ОСОБА_1 та її представника, а тому, з метою не порушення доступу до правосуддя та не порушення права ОСОБА_1 на захист, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Вислухавши адвоката Сербіна Б.О., перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю їх такими, що не підлягають задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги в частині необхідності перекваліфікації дій ОСОБА_2 з ч. 1 ст. 130 КУпАП на ч. 3 ст. 130 КУпАП та призначення більш суворого стягнення, за сукупністю інкримінованих йому адміністративних правопорушень за ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є слушними.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто, згідно зазначених вище норм закону, водій ОСОБА_1 , за зазначених вище складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є потерпілою особою.

В розглядуваній об`єднаній справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 3 ст. 126, ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 є потерпілої виключно за фактом вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому остання та її представник не є особами, які мають право оскарження постанови в частині подій за фактом вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з цим, звертаю увагу, що при призначенні стягнення за ч. 3 ст. 126, ст. 130 КУпАП, суддя визначив стягнення у виді штрафу, однак без позбавлення права керування транспортними засобами, хоча це передбачено в санкціях наведених вище статей.

Однак, апеляційний суд позбавлений можливості погіршити становище ОСОБА_2 , шляхом визначення йому більш суворого стягнення за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ніж визначене судом першої інстанції за відсутності апеляційного приводу.

Також вважає необхідним зазначити, що згідно з положеннями КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому, суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України, та буде порушено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.

Встановлено, що а ні протокол про адміністративне правопорушення, а ні долучені до нього інші матеріали справи не містять інформації або посилання про факти інших притягнень ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а тому, суд першої інстанції був позбавлений можливості здійснити оцінку та визначити іншу кваліфікацію дій водія ОСОБА_2 , ніж визначена в протоколі про адміністративне правопорушення та перекваліфікувати дії ОСОБА_2 на більш тяжке, як про це зазначено в апеляційній скарзі.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність належного мотивування судового рішення, з посилання на те, що в постанові немає жодного абзацу про потерпілу ОСОБА_1 та завдані їй збитки внаслідок ДТП, що на думку адвоката, порушує права потерпілої та унеможливлює стягнення завданих збитків з винного ОСОБА_2 в подальшому, то вони є хибними.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова судді серед іншого повинна містити: відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення; дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); розмір штрафу та порядок його сплати, та інше.

Оскаржувана постанова в повній мірі відповідає наведеним вище вимогам, оскільки містить відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, - ОСОБА_2 , а також його анкетні відомості, опис фактичних обставин відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 489635 від 06 квітня 2024 року за ст. 124 КУпАП, відомості про потерпілу ОСОБА_1 , відомості про прийняте у справі рішення, а також вид та розмір накладеного стягнення.

Обсяг мотивування та обґрунтування судового рішення є дискреційним повноваженням судді, а тому, сам факт незгоди адвоката з обсягом мотивування постанови суддею не є підставою для скасування такої постанови.

Оскаржувана постанова є достатньо мотивованою та обґрунтованою, при встановленні обставин видно, що потерпіла ОСОБА_1 була учасником ДТП з ОСОБА_2 , який був визнаний винним за ст. 124 КУпАП, тому відсутні підстави для скасування постанови судді з наведених в апеляційній скарзі мотивів.

Щодо вимог апеляційної скарги про призначення ОСОБА_2 більш суворого стягнення, враховуються наведені вище висновки про неможливість погіршення становища ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а накладене судом першої інстанції стягнення із застосуванням ст. 36 КУпАП у виді штрафу в об`єднаній справі в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, значно виходить за межі санкції ст. 124 КУпАП, кваліфікацію якої потерпіла може оскаржувати, а тому вважаю, що підстав для призначення більш суворого стягнення, ніж накладено судом першої інстанції, не вбачається.

З огляду на вищенаведене, всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд встановив з наведенням відповідних мотивів, а відтак, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити потерпілій ОСОБА_1 та її представнику, - адвокату Сербіну Б.О. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 та її представника, - адвоката Сербіна Б.О. на постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 липня 2024 року, щодо ОСОБА_2 , у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без задоволення.

Постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 липня 2024 року, щодо ОСОБА_2 , у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко