ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 613/1724/23 Суддя суду 1 інстанції: Уварова Ю.В.
Провадження №: 33/818/1435/24 Суддя суду апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві ОСОБА_1 , без участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за участі його захисника Векленка В.І., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Векленка В.І. в інтересах правопорушника ОСОБА_2 на постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 05 вересня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ЗСУ, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки та стягнуто судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 12.10.2023 року, о 23 год. 50 хв. повторно протягом року керував автомобілем ВАЗ 2109, днз НОМЕР_1 по вул. Заводській 36 в м. Богодухові у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу під відеозапис із застосуванням нагрудної камери BodyCam №5. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9.а ПДР України.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого

ч. 2 ст. 130 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №012651; рапортом про отримання заяви про порушення ПДР у зв`язку з надходженням повідомлення зі служби 102; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також відеозаписом, яким зафіксовано процедуру продуття ОСОБА_2 газоаналізатора Драгер на місці зупинки транспортного засобу, проба позитивна, кількісний показник 1.64 проміле, довідкою адмінпрактики, копією постанови Тернопільського міськрайонного суду від 12.06.2023.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, яка містить прохання скасувати постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 05.09.2024 року у справі про адміністративне правопорушення №613/1724/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_3 зазначає, що працівники поліції не ознайомили ОСОБА_2 із протоколом про адміністративне правопорушення належним чином. Апелянт стверджує, що його підзахисний виявив незгоду з результатом огляду, заперечуючи перебування в стані алкогольного сп`яніння. Натомість працівники поліції не запропонували йому проїхати до медичного закладу для проходження там додаткового огляду, фактично позбавивши правопорушника передбаченого законом права на такий огляд.

Позиції учасників апеляційного провадження

Будучи належним чином повідомленим про час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_2 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився у зв`язку з проходженням військової служби, свої інтереси доручив представляти адвокату Векленку В.І.

Захисник в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримував вимоги апеляційної скарги у повному обсязі, просив скасувати постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 05 вересня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення №613/1724/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9.а ПДР України Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Судовим розглядом суду апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 12.10.2023 року, о 23 год. 50 хв. повторно протягом року керував автомобілем ВАЗ 2109, днз НОМЕР_1 по вул. Заводській 36 в м. Богодухові у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу під відеозапис із застосуванням нагрудної камери BodyCam №5. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9.а ПДР України.

Внаслідок цього поліцейськими складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №012651 від 13.10.2023 року.

Суд апеляційної інстанції з метою перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги надав сторонам провадження всі можливості для представлення доказів по справі для підтримання їхньої правової позиції.

На думку суду апеляційної інстанції, доводи апелянта щодо неналежного ознайомлення поліцейськими ОСОБА_2 з протоколом про адміністративне правопорушення є безпідставними, адже, як вбачається з відеозаписів, долучених до матеріалів справи, починаючи з 00:15:00, поліцейські ознайомлюють водія з протоколом та відповідають на всі його питання.

Твердження апелянта про чітке висловлення ОСОБА_2 незгоди з результатом огляду, є суперечливим. З відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що водій висловлює обурення щодо результату, який показав драгер-тест, однак не висловлює чіткої незгоди зі встановленим фактом його перебування в стані алкогольного сп`яніння, натомість, як вбачається з його слів, він шкодує, що випив пива, дослівно: «потому шо випив того … пива» (00:22:36).

Що стосується тверджень апелянта про порушення права ОСОБА_2 на проходження огляду в медичному закладі, що виявилося у неповідомленні поліцейськими правопорушнику про таку можливість, то суд апеляційної інстанції ставиться до цього критично.

Відповідно до п. 7 розд. 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Зважаючи на те, що конкретної незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими, з уст правопорушника не прозвучало, суд апеляційної інстанції не вбачає в діяннях працівників поліції акту, направленого на позбавлення ОСОБА_2 права пройти додатковий медичний огляд у визначеному закладі охорони здоров`я.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав не довіряти результату огляду водія на стан сп`яніння, зазначеному в чек-листі драгер-тесту від 13.10.2023 року (а.с.6), зокрема зважаючи на добровільний характер проходження останнім даного огляду, вільний вибір ним тестової трубки та попередній замір приладом алкоголю в повітрі, що зафіксовано на відеозаписі, долученому до матеріалів справи (а.с.19), а також наявність в матеріалах справи копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с.7).

На підтвердження повторності вчинюваного ОСОБА_2 адміністративного правопорушення до матеріалів справи долучено постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.06.2023 року у справі №607/10169/23, з якої вбачається що правопорушник був притягнутий до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні, у зв`язку з чим апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_2 під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» вказується, що у

рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різним, залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З вищезазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними або необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та є потенційно небезпечним для суспільства, становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 05 вересня 2024 року по справі щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М. Курило