Єдиний унікальний номер 142/389/24
Номер провадження № 3/142/251/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 жовтня 2024 року смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Гринишина А.А., розглянувши матеріали, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Зятківці Гайсинського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця за призовом по мобілізації, командир 1 відділення охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП , -

ВСТАНОВИВ :

21 червня 2024 року до Піщанського районного суду Вінницької області від ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов протокол про адміністративне правопорушення №3/2024 про військове адміністративне правопорушення від 26 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу, 04.06.2024 року, близько 15 години вечора, інструктором ІНФОРМАЦІЯ_4 , головним сержантом ОСОБА_2 було виявлено в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 » в АДРЕСА_2 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , сержанта ОСОБА_1 який вживав алкогольні напої. Після цього, за розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_3 , сержанта ОСОБА_1 в супроводі головного сержанта ОСОБА_4 та старшого солдата ОСОБА_5 було доставлено до КНП «Піщанського ЦРЛ» для проведення освідування. За результатами медичного освідування, згідно висновку амбулаторного медичного огляду КНП «Піщанська ЦРЛ» № 108 від 04.06.2024 року встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння II ступеня - 1.8 % (промиє), медичний працівник - ОСОБА_6 . Окрім цього, перебування в стані алкогольного сп`яніння підтверджується випискою-епікризом № 4121 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_1 в порушення вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи під час несення військової служби у стані алкогольного сп`яніння, виконуючи обов`язки військової служби в нетверезому стані, вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Правопорушення, пов`язане з розпиванням військовослужбовцями алкогольних напоїв або перебування на території військових частин (об`єктів, установ) в стані алкогольного сп`яніння мають негативний вплив на морально-психологічний клімат у військових частинах.

В судове засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки суду не повідомив. На адресу суду повернулись конверти, в яких ОСОБА_1 , за адресою місця проживання зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушеннябули направлена судові повістки, з відміткою працівника поштового зв`язку про повернення, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. За вказаних обставин, враховуючи положення ст. 268 КУпАП суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що захисник особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повідомлений про час та місце розгляду справи, подав на адресу суду клопотання про закриття провадження по справі, враховуючи положення ст. 268 КУпАП суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції ООН про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процесу безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19 червня 2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Європейський суд з прав людини у справі «Oleksandr Volkov v. Ukraine», рішення від 9 січня 2013 року, зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними».

Оскільки днем вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП є 04 червня 2024 року, суд приходить до висновку, що на день розгляду справи відносно ОСОБА_1 з дня вчинення адміністративного правопорушення минуло більше трьох місяців.

Враховуючи те, що на момент розгляду справи з дня вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, пройшло більше трьох місяців, на протязі яких можливе накладення адміністративного стягнення, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року № 308/8763/15-а та науково-консультативним висновком НКР при ВАСУ, відповідно до якого під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, зокрема з рішення у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, вбачається, що у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Керуючись ст.ст. 38, 245-249, 251, 252, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст.38 КУпАП.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.

Суддя: