Справа № 204/8206/24
Провадження № 3/204/2879/24 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

В протоколе про адміністративне правопорушення серія АБА №12284224 від 12 серпня 2024 року, вказано, що 12 серпня 2024 року о 20 год. 05 хв. в м. Дніпрі, Чечелівського району, вул. Робоча, буд. 81, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом HONDA ENS1, державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, а саме поворот праворуч, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA PRIUS, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в одному напрямку в одній смузі. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив пункти п. 10.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Захисник Шестіріков А.В. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Крім того, надав письмові заперечення, відповідно до яких вказано наступне. Обставини викладені у вказаному вище протоколі не відповідають подіям, що відбувалися, сам протокол оформлено з грубими порушеннями, що дає підстави вважати такий протокол недопустимим доказом, а провадженні в цій адміністративній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення та відсутністю допустимих доказів, які б доводили протилежне. Протокол про адміністративне правопорушення серії АБА № 122842 від 12.08.2024 року не може визнаватися достатнім та допустимим доказом, який свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки, як вбачається з матеріалів справи та пояснень учасників судового розгляду, в тому числі потерпілого, інспектор поліції, який склав протокол, не був безпосереднім свідком виникнення ДТП. Крім того, як вказано в протоколі ДТП відбулася о 20:05 годині 12.08.2024 року, в той же час сам протокол (відповідно до зазначених в ньому даних) було складено о 10:00 годині 12.08.2024 року, тобто за десять годин до того як сталася сама дорожньо-транспортна пригода, таким чином інспектором поліції було допущено грубе порушення при складанні протоколу, оскільки дата та час складання протоколу не можуть бути раніше ніж здійснення ДТП та порушення правил дорожнього руху одним із водіїв. Більше того, виходячи зі змісту відеофіксації міських камер, сама ДТП сталася рівно о 20:00 годині, при цьому інспектором поліції в протоколі та додатках до нього вказується час 20:05 годин, при складанні протоколу знову ж таки о 10.00 годині 12.08.2024 року. Крім того, в схемі місця ДТП, зазначено що ОСОБА_1 виконуючи поворот направо не переконався у безпечності такого маневру та вчинив зіткнення з автомобілем. В той же час відповідно до відео, наданого на адвокатський запит ситуаційним центром ДМР, видно що ОСОБА_1 рухався в крайній праві смузі руху, не змінював напрямок руху, а водій іншого автомобіля навпаки змінює напрямок руху лівіше внаслідок чого і відбулося зіткнення. Зважаючи на той факт, що інспектор патрульної поліції не був особисто присутній під час ДТП, обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та у схемі ДТП не відповідають обставинам події, виходячи з того, що сам протокол оформлено з грубив порушенням процесуальних норм, в тому числі в зазначення в протоколі часу вчинення ДТП за 10 годин до самої події.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Вислухавши захисника, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Так, положеннями ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Між тим, згідно чинного законодавства усі сумніви щодо доведеності вини тлумачяться на користь особи, яка притягується до відповідальності.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серія АБА №122842 від 12 серпня 2024 року складено 12 серпня 2024 року о 10 год. 00 хв., проте дату та час вчинення адміністративного правопорушення, згідно протоколу, зазначено 12 серпня 2024 року о 20 год. 05 хв., тобто протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, складено раніше, ніж таке правопорушення вчинено (зафіксовано).

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Захисником ОСОБА_1 надано до суду відео з міських камер м. Дніпра, з якої вбачається, що ДТП скоєно 12 серпня 2024 року о 20 год. 00 хв., тоді як в протоколі про адміністративне правопорушення серія АБА №122842 вказано о 20 год. 05 хв. Крім того, відео з камери не відповідає обставинам подій (суті адміністративного припорошення), які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

Гарантії ст. 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод включають зобов`язання суддів надавати достатні підстави для винесення рішень (H. v. Belgium (Н. проти Бельгії), § 53). Достатні підстави демонструють сторонам, що їхню справу було ретельно розглянуто.

Хоча національний суд користується певним правом розсуду, обираючи аргументи і приймаючи докази, він зобов`язаний обґрунтувати свої дії підставами для винесення рішень (Suominen v. Finland (Суомінен проти Фінляндії), § 36).

Відповідно до судової практики ЄСПЛ «доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення, недотримання поліцейськими при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, а тому, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 124, 247, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя В.В. Самсонова