ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/5184/24

провадження № 3/0285/3279/24

15 жовтня 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,

уродженця АДРЕСА_1 ,

який зареєстрований та проживає по І АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 07.10.2024 близько 11:45 год, за місцем проживання по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє психологічне насильство відносно батька ОСОБА_2 , під час якого висловлював в його адресу слова образ та погроз.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений в порядку, визначеному ст.277-2 КУпАП, причини неявки не повідомив. Окрім того, інформація про час та місце проведення судового засідання була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним.

До суду не надходили жодні заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу. Інформація про час та місце проведення судового засідання була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним.

ОСОБА_1 належної зацікавленості у розгляді справи не виявив, будь-яких доказів на спростування своєї вини у інкримінованому йому правопорушенні не надав, що є його свідомим волевиявленням та дає суду право розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

За приписами ст.173-2 КУпАП та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є умисне діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру, що вчиняються в сім`ї, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів (п.1 ст.247 КУпАП України).

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах Володіна проти рф, Левчук проти України зазначив, що домашнє насильство є порушенням ст.ст.3, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Там, де особа достовірно стверджує про те, що вона зазнавала актів домашнього насильства, якими б незначними поодинокі випадки не були, національні органи влади повинні оцінити ситуацію у всіх аспектах, включно з ризиком повторення подібних інцидентів. Ця оцінка повинна належним чином брати до уваги особливу вразливість жертв, які часто емоційно, фінансово чи іншим чином залежать від своїх кривдників, а також психологічний вплив можливого повторного знущання, залякування та насильства на їхнє повсякденне життя.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується матеріалами справи про адміністративні правопорушення, зокрема:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №086027 від 07.10.2024;

рапортом отримання повідомлення до екстреної служби 102 від ОСОБА_2 (його батька) про вчинення домашнього насильства відносно сином;

письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , в яких він повідомив про обставини, зазначені у протоколі.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки вони отримані у передбачений законом спосіб, уповноваженими особами, є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КУпАП, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Однією з основних засад запобіганню та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу. Постраждала особа має право, в тому числі, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Оцінюючи надані докази, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив діяння, що підпадають під ознаки домашнього насильства та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП. За таких обставин, його слід визнати винним у вчиненні вищезазначеного правопорушення. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги: характер вчиненого правопорушення та важливість проблеми домашнього насильства; особу ОСОБА_1 , який безпричинно, умисно, не маючи підґрунтя вчиняє домашнє насильство, діє з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім`ї, грубо ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі; всі обставини справи в їх сукупності.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, адміністративне стягнення має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а тому приходжу до переконання, що виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень може бути досягнуто при призначенні йому адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі в межах санкції статті, яка йому інкримінується.

Саме такий вид адміністративного стягнення є необхідним і достатнім, сприятиме можливій зміні насильницької поведінки винної особи, формування в неї нової неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках у сім`ї, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З винної особи також належить стягнути судовий збір відповідно до ст.401 КУпАП.

Керуючись статтями 33-35, 173-2, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 гривні.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин