Справа 573/1940/24
Номер провадження 3/573/863/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 жовтня 2024 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Марина ЧЕРКАШИНА, розглянувши матеріали, які надійшли із відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_2

про притягнення до адміністративної відповідальності

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

30 вересня 2024 о 00.15 год. в с. Бобрик по вул. Центральній, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки ЗАЗ-110308, д.н.з. НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за згодою водія за допомогою газоаналізатора «Драгер» № 6820, що підтверджується тестом № 360 від 30.09.2024, результат огляду становить 1,77% проміле.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення.

Своїми вищевказаними протиправними діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9а ПДР, адміністративна відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом в стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння.

В суді ОСОБА_2 викладені у протоколі обставини підтвердив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Мотиви суду та оцінка наданих доказів.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до п. 2.9а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшерсько акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Вина ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження та підтверджується дослідженими судом письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом серії ААД №779441 від 30.09.2024 про адміністративне правопорушення, який за своїм містом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, результатами тесту № 360 від 30.09.2024, диском.

Згідно даних ВП ОСОБА_2 має посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 15.10.2014 (а. с. 10).

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Мотив накладення стягнення.

Адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте, покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи наявність передбаченої ст. 34 КУпАП пом`якшуючої відповідальність обставини, якою є визнання вини винного згідно з протоколом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, вважаю за можливе призначити ОСОБА_2 стягнення, встановлене санкцією ч. 1 статті 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами.

Вважаю, що саме таке стягнення буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу, запобіганню вчинення ОСОБА_2 нових правопорушень та пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню.

Судовий збір.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

З огляду на наведене, вважаю можливим звільнити військовослужбовця ОСОБА_2 від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 33, 40-1, 294 КУпАП, п.п. 1.10, 2.9а ПДР, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Суддя