Справа № 162/537/24 Провадження №33/802/647/24 Головуючий у 1 інстанції:Глинянчук В. Д.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Таровської А.А., захисника адвоката Лавренчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Лавренчука О.В., подану в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 30 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 06 червня 2024 року о 23 год. 27 хв., на вул. Шевченка у в с. Любешів, Камінь Каширського району, Волинської області, керував транспортним засобом марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (даліПДР).

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, захисник ОСОБА_1 -адвокат Лавренчук О.В. подав апеляційну скаргу, у якій вказує на її незаконність та необґрунтованість через неповноту дослідження усіх наявних у матеріалах справи доказів, істотне порушення вимог процесуального закону. Звертає увагу апеляційного суду на те, що ним, як професійним учасником, який представляє інтереси ОСОБА_1 у даній справі, 30 липня 2024 року, на адресу суду було подано клопотання про перенесення судового засідання, призначеного 31 липня 2024 року та надання матеріалів справи для ознайомлення. У подальшому, протягом тривалого проміжку часу, слухання у даній справі не призначалось, і суд не робив жодних намагань для узгодження дати її слухання. Адвокат Лавренчук О.В. стверджує, що 08 серпня 2024 року терміново відбув у незаплановане відрядження за межі України, а 16 серпня 2024 року, після повідомлення суддю ОСОБА_2 про неможливість участі у кримінальних провадженнях, при усвідомленні тривалості його відрядження до 25 вересня 2024 року та неможливості відслідковувати надходження кореспонденції на його електронну пошту, було надіслано повідомлення про призначення слухання справи на 13 год 00 хв 30 серпня 2024 року чим фактично умисно створено йому перешкоди доступу до правосуддя, обмежено у праві на захист. Не намагаючись з`ясувати причини його неприбуття до суду 30 серпня 2024 року, з порушенням принципу безпосередності дослідження доказів та права на захист, судом було взято до уваги лише докази заінтересованої сторони. У зв`язку із цим, просить постанову судді Любешівського районного суду від 30 серпня 2024 року у даній справі скасувати та закрити провадження у справі.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника - адвоката Лавренчука О.В., які подану апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити, доходжу такого висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за умови вжиття судом заходів для її своєчасного сповіщення про місце та час розгляду справи, і за наявності даних про таке її сповіщення, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Установлено, що розгляд даної справи у суді першої інстанції 30 серпня 2024 року відбувся як у відсутності ОСОБА_1 , так і його захисника адвоката Лавренчука О.В. Суддя зазначив, що у судове засідання вони не з`явились, хоча належним чином були сповіщені про час і місце розгляду справи, клопотання про її відкладення суду не подавали.

Матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_1 і його захисник адвокат Лавренчук О.В. завчасно та у належний процесуальний спосіб повідомлялись судом про час та місце розгляду даної справи о 13 год 00 хв 30 серпня 2024 року в Любешівському районному суді Волинської області (а.с. 21-23). Клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Водночас, положеннями чинного КУпАП не передбачено обов`язку суду цікавитись причинами їх неявки, як помилково вважає захисник.

Твердження захисника Лавренчука О.В. про обізнаність судді Глинянчука В.Д., при участі першого у кримінальних провадженнях під його головуванням, про тривалість його відрядження до 25 вересня 2024 року та, у зв`язку із цим, неможливістю відслідковувати надходження кореспонденції на його електронну пошту, нічим не підтверджені та жодним чином не стосуються розгляду даної справи.

В суді апеляційної інстанції установлено, що ОСОБА_3 перебував за межами України у період з 09 по 22 серпня 2024 року.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Водночас, заявляючи про те, що через розгляд справи у їх відсутності, суддя взяв до уваги виключно докази заінтересованої сторони, а саме суб`єкта оформлення даних адміністративних матеріалів (працівника поліції), захисник будь-яких клопотань про дослідження апеляційним судом інших нових доказів, що не досліджувались суддею, не заявляє та таких доказів не зазначає.

З огляду на викладене, ураховуючи положення ч. 1 ст. 268 КУпАП, підстав стверджувати, що розгляд даної справи, без наявності на це вагомих процесуальних підстав, проведено у відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Лавренчука О.В. чим, безумовно, порушено право першого на захист, при перевірці доводів апеляційної скарги, не установлено.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

?Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Іструкції).

У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою правопорушення - відмова від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю стверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні суду першої інстанції доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 573509 від 06 червня 2024 року, складеного щодо ОСОБА_1 , зафіксовано наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, на момент зупинки автомобіля під його керуванням поліцейськими, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, а також відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому закладі охорони здоров`я.

Його вина у вчиненому також доводиться актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під випливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичного закладу КП ЛБЛ Любешівської селищної ради від 06 червня 2024 року, у яких зафіксовані аналогічні, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення, виявлені поліцейським ознаки такого стану, а також відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку; довідкою, у відповідності до бази даних ІКС ІПНП, про відсутність повторності вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП за місцем свого проживання та про отримання ним посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 24 липня 1999 року, а також відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського який,з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним, допустимим та достатнім доказом вини ОСОБА_1 .

Зважаючи на викладене, погоджуюсь із висновком судді про наявність в діях останнього, як водія, порушень Правил дорожнього руху, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п. 2.5 ПДР України - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольногосп`яніння, правильними.

Такий висновок суду є цілком законним та обґрунтованим, підтверджується сукупністю зібраних доказів, які є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, установлених судом.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Лавренчука О.В., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 30 серпня 2024 року щодо нього без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: