Справа № 298/1528/24
Номер провадження 3/298/1003/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., за участі захисника адвоката Турецької Є.А., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, уродженки м.Ужгород Закарпатської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючої, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №144635 від 22 липня 2024 року, складеного інспектором прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 , 21 липня 2024 року о 20 год. 11 хв. на околиці населеного пункту Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області на відстані 2000 метрів до лінії державного кордону в районі 120 прикордонного знаку була затримана гр.України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за вчинення злісної непокори під час сприяння незаконному перетину державного кордону гр. України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме: не виконала законну неодноразово повторену вимогу військовослужбовця Державної прикордонної служби України сержанта ОСОБА_2 під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а саме не виконала неодноразово повторену законну вимогу пред`явити документи, що посвідчують особу. Своїми діями порушила вимоги ст. 34 ЗУ «Про державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про час, місце та дату розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом надсилання SMS-повідомлення згідно поданої нею заяви на отримання електронних повісток.

Суд зауважує, що у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , в якій вона зазначає, що повідомлена, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.185-10 КУпАП відбудеться у Великоберезнянському районному судді за адресою: Закарпатська область, смт. Великий Березний, вул. Шевченка, 22.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не з`явилася в судове засідання, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідна справа, про що свідчать наведені вище обставини.

За таких обставин, неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на судовий розгляд справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Від ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Турецька Є.А. повідомила, що ОСОБА_1 відомо про сьогоднішнє засідання, однак остання, з її слів, знаходиться за кордоном.

За змістом ст.268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст.204-1 КУпАП України, не є обов`язковою.

За таких обставин, суд у відповідності до вимог ст.268 КУпАП вважає, що дану справу може бути розглянуто.

18 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» від захисника ОСОБА_1 адвоката Турецької Є.А. надійшло клопотання, в якому порушується питання про повернення адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП НОМЕР_1 прикордонному загону Державної прикордонної служби для належного оформлення.

Вказане обгрунтовує тим, що протокол складено за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки згідно протоколу про адміністративне затримання від 21.07.2024 затримана ОСОБА_1 поміщена в СП «Оноківці» АДРЕСА_2 , і звільнена 24.07.2024 о 19:20, а протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 144635 від 22.07.2024 складений наступного дня в іншому населеному пункті у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону за адресою АДРЕСА_3 , тому ОСОБА_1 фізично не могла бути в Великому Березному в день складання протоколу, оскільки була затриманою особою і перебувала у с. Оноківці. Як убачається з наведеного, склавши протокол про адміністративне правопорушення, посадова особа не ознайомила ОСОБА_1 з цим протоколом, не роз`яснила останній вимоги ст. 268 КпАП, про що свідчить відсутність підпису особи про ознайомлення з протоколом і про роз`яснення їй прав, та внесла завідомо неправдиві записи про те, що ОСОБА_1 були роз`яснені її права, але вона відмовилася від підписів. Також доказів отримання ОСОБА_1 другого примірника протоколу та, внаслідок цього, ознайомлення її зі своїми правами, матеріали справи не містять. Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення даних про вручення копії протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та ознайомлення зі змістом протоколу свідчить про істотне порушення прав ОСОБА_1 на захист.

Крім цього, 18 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» від захисника ОСОБА_1 адвоката Турецької Є.А. надійшло клопотання про виклик в судове засідання та допит в якості свідків: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ); ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ); ОСОБА_4 ( АДРЕСА_6 ); ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 ).

Також 18 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» від захисника ОСОБА_1 адвоката Турецької Є.А. надійшло клопотання про витребування відеозаписів з автоматичної фото- і відеотехніки фіксації правопорушення ОСОБА_1 у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону за адресою АДРЕСА_3 .

Вказані клопотання про виклик свідків та витребуваня доказів, судом задоволено у судовому засіданні 19 вересня 2024 року.

1 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» від захисника ОСОБА_1 адвоката Турецької Є.А. надійшло клопотання про долучення доказів. У клопотанні просить долучити до матеріалів справи відповідь Державної прикордонної служби на запит ОСОБА_1 , з якої слідує, що НОМЕР_1 прикордонний загін не володіє інформацією щодо місця знаходження автомобіля AUDI Q5, державний номерний знак НОМЕР_2 , техпаспорту і водійського посвідчення, які належать громадянці ОСОБА_1 під час особистого огляду вказане майно виявлено та вилучено не було, що підтверджується протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів.

У судовому засіданні 1 жовтня 2024 року, у режимі відеоконференції, свідок ОСОБА_3 повідомив, що він являється братом ОСОБА_1 . Показав, що 21.07.2024 вони прямували на авто у місто Львів, і так як дорогою розміщено багато блокпостів, а документів, які б звільняли його від мобілізації, він не має, то вирішили, що він розміститься у багажному відділенні автомобіля. Повідомив, що він не бачив чи були ще якісь особи в салоні авто, оскільки знаходився під час поїздки у багажнику. Під час зупинки авто - це відбулося біля відділення «Нової пошти» у Великому Березному, він лише чув сирени поліцейського автомобіля і потім його сестра зупинила авто, яким вони рухалися. Поліцейські разом з прикордонниками відкрили багажник авто, його відразу відвели в сторону, а сестра знаходилась в автомобілі і спокійно спілкувалася з працівниками прикордонної служби, розмова була недовгою. В подальшому його і його сестру було затримано. Неодноразово повторених вимог пред`явити документи, які б звучали на адресу його сестри від працівника прикордонної служби, він не чув.

1 жовтня 2024 року на адресу суду надійшло повідомлення в.о. начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 , яким він повідомляє, що повістку про виклик в суд в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-10 КУпАП військовослужбовцю ОСОБА_2 не вдалось вручити, оскільки станом на 30 вересня 2024 року службу на ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » він не проходить. З останньої наявної інформації знаходиться в зоні проведення бойових дій.

Крім цього, 1 жовтня 2024 року від в.о. начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 надійшло повідомлення, в якому він стосовно витребування доказів у справі про адміністративне правопорушення щодо гр.України ОСОБА_1 по вчиненню нею адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, зазначив, що відеозаписів з автоматичної фото і відеотехніки фіксації правопорушення, яке мало місце 21 липня 2024 року на околиці населеного пункту Великий Березний за участі громадянки ОСОБА_1 відсутні.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Турецька Є.А. зазначила, що ОСОБА_1 не чинила злісної непокори законній вимозі військовослужбовця, остання не відмовлялася пред`являти документи. Звернула увагу, що між часом фактичного затримання та складання протоколу про адміністративне затримання пройшло декілька хвилин, і у протоколі наявні відомості стосовно паспортних даних ОСОБА_1 , а отже остання на вимогу працівника прикордонної служби пред`явила свої документи. Зауважила на тому, що ОСОБА_1 не відмовлялася підписувати протокол про адміністративне правопорушення та надавати пояснення про обставини події. Протокол складався за її відсутності у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 22 липня 2024 року, в той час, як ОСОБА_1 згідно відомостей викладених в протоколі про адміністративне затримання була затримана і поміщена до СП «Оноківці» Закарпатської області Ужгородського району с. Оноківці, вул. Тімірязєва, буд. 145, і перебувала там до 19 години 20 хвилин 24 липня 2024 року. Наголосила на тому, що у поясненнях інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки водія відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 від 21 липня 2024 року відсутні будь-які відомості щодо вчинення ОСОБА_1 злісної непокори, відсутні такі відомості і у письмових поясненнях гр. ОСОБА_3 , від 21 липня 2024 року; гр. ОСОБА_5 від 22 липня 2024 року, та гр. ОСОБА_4 від 22 липня 2024 року. Вказала на тому, що за відомостями з витягу з книги прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 21/22 липня 2024 року, що наявний в матеріалах справи слідує, що ОСОБА_2 ніс службу у прикордонному наряді «РД». Поряд з цим, відповідно до «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» затвердженої наказом МВС України №1261 від 19.10.2015, відсутній такий вид наряду як «РД».

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, судом вжито заходи щодо їхнього виклику, сторона захисту явку вказаних осіб не забезпечила.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_7 , покази свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У відповідності зі ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.1 ст. 185-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об`єктивна сторона складу зазначеного адміністративного правопорушення полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу, військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні або члена громадського формування: або охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо. Розпорядження та вимоги, які зазначені у диспозиції статті мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції. Права органів, підрозділів, військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України викладено у ст.20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги».

Постановою Пленуму Верховного Суду України №8 від 26 червня 1992 року визначено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №144635 від 22 липня 2024 року, ОСОБА_1 21 липня 2024 року о 20 год. 11 хв. на околиці населеного пункту Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області на відстані 2000 метрів до лінії державного кордону в районі 120 прикордонного знаку була затримана за вчинення злісної непокори під час сприяння незаконному перетину державного кордону гр. України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме: не виконала законну неодноразово повторену вимогу військовослужбовця Державної прикордонної служби України сержанта ОСОБА_2 під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а саме не виконала неодноразово повторену законну вимогу пред`явити документи, що посвідчують особу.

З метою доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, посадовою особою до протоколу долучено протокол про адміністративне затримання від 21 липня 2024 року; копію паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 ; протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 22 липня 2024 року; протокол про адміністративне затримання гр. ОСОБА_5 від 21 липня 2024 року; письмові пояснення гр. ОСОБА_5 від 22 липня 2024 року; протокол про адміністративне затримання гр. ОСОБА_3 від 21 липня 2024 року; письмові пояснення гр. ОСОБА_3 від 21 липня 2024 року; протокол про адміністративне затримання гр. ОСОБА_4 від 21 липня 2024 року; письмові пояснення гр. ОСОБА_4 від 22 липня 2024 року; заяву ОСОБА_1 , від 21.07.2024 в якій вона зазначила, що бажає отримати послуги адвоката центру безоплатної вторинної правової допомоги; копію доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, до якої застосовано адміністративне затримання від 21 липня 2024 року; письмові пояснення інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки водія відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 від 21.07.2024 року; схему затримання правопорушників 21.07.2024 року; витяг з книги прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 21/22 липня 2024 року; довідку про результати проведення фільтраційно-перевірочних заходів з додатками, що «поза розумним сумнівом» не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Судом зауважується на тому, що згідно відомостей викладених в поясненнях інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки водія відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 від 21.07.2024 року, у таких взагалі відсутня інформація щодо вчинення громадянкою ОСОБА_1 злісної непокори законній вимозі військовослужбовця. Вказані постнення містять відомості лише щодо виявлення та затримання трьох громадян - ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 за вчинення спроби незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, в той же час про ОСОБА_1 взагалі не згадується у вказаних поясненнях.

Відео з місця події в матеріалах справи відсутнє, також в.о. начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_8 стосовно витребування доказів у справі про адміністративне правопорушення щодо гр.України ОСОБА_1 по вчиненню нею адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.185-10 КУпАП, зазначив, що відеозаписи з автоматичної фото і відеотехніки фіксації правопорушення, яке мало місце 21 липня 2024 року на околиці населеного пункту Великий Березний за участі громадянки ОСОБА_1 відсутні.

Жодних доказів на підтвердження відмови ОСОБА_1 надати працівнику ДПС України відповідні документи, окрім самого протоколу, матеріали не містять, а наявність у цих матеріалах документа, що посвідчує особу - паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 документ № НОМЕР_3 , спростовує таку обставину.

Матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 вчинено дії, що свідчать про вчинення злісної непокори, зокрема, невиконання неодноразово повтореної законної вимоги військовослужбовця Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 пред`явити документи, які посвідчують особу, не надано жодних доказів щодо того, що дії ОСОБА_1 були виражені в зухвалій формі, яка б свідчила про явну зневагу до прикордонного наряду та їм передувала відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають суду прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно здійснила злісну непокору законній вимозі працівників Державної прикордонної служби України під час виконання ними службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, як зазначено у протоколі, та наявності умисної форми вини у діях ОСОБА_1 суду не надано.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не має права перебирати на себе визначений ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у даному випадку на інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки водія відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 , який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності в частині названого обвинувачення, суд приходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, суд у даній справі дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, відтак провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Що стосується клопотання сторони захисту про повернення адмінматеріалів на дооформлення, то судом вказується, що обставини, на які посилається сторона захисту, не є обставинами, які унеможливлюють розгляд вказаної справи про адміністративне правопорушення по суті, підстави визначені ст.ст.256, 278 КУпАП для направлення протоколу про адміністративне правопорушення для дооформлення в даній справі відсутні.

Керуючись ч. 1 ст.185-10, п. 1 ч. 1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-10 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.