Справа № 204/7790/24
Провадження № 3/204/2756/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Василенко В.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 1110 від 24 липня 2024 року, 24 червня 2024 року о 09 год. 54 хв. в магазині розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Орловська, буд. 32, здійснював роздрібну (оптову) торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, чим порушено ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.164 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився.На підставі ч.1 ст. 268 КУпАП справу розглянуто у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, та оцінивши наявні докази у їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч.1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду, не містить обов`язкових відомостей, визначених диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП.

У той же час, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

ЄСПЛ у справах «Малофєєв проти Росії» та «Карелін проти Росії» сформулював позицію, за якою у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів щодо винуватості особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення свідчать про відсутність в її діях події і складу відповідного правопорушення.

Так, відповідно до змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому не конкретизована суть адміністративного правопорушення, а саме не вказано кому продано алкогольні напої, які саме (найменування), в якій кількості, не зазначено свідків правопорушення.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення № 1110 від 24 липня 2024 року долучено Акт (довідку) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та пальним №2094/04-36-09-03/ від 25 липня 2024 року, дату початку перевірки зазначено 22 липня 2024 року, а закінчення - 24 липня 2024 року, в той час, як в протоколі про адміністративне правопорушення датою його вчинення зазначено 24 червня 2024 року.

Крім того, у п. 12 вищезазначеного Акту встановлено факт реалізації (зберігання) товарів (алкогольних напоїв, тютюнових виробів), а саме: (Вода мінеральна слабогазована «Моршинська» за ціною 18,00 грн.), а за результатами перевірки зазначено, що здійснено реалізацію алкогольного напою (пиво «Стела Артуа» об`ємом 0,5 л.), що свідчить про наявність істотних суперечностей у вказаному Акті, а отже його не можна визнати належним доказом факту реалізації алкогольних напоїв.

На підставі вищевикладеного, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази встановлено, що матеріали справи не містять належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів щодо винуватості особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення свідчать про відсутність в її діях складу відповідного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст 280, 283,284, КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.А. Василенко