Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/2018/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , виданий 10.01.2023 року, студента ІІ курсу ДНЗ «Олевський професійний ліцей», жителя АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №109444 від 19.09.2024 року вбачається, що 19.09.2024 року, близько 01 год. 00 хв., в с. Рудня-Бистра, по вул. Центральній, Коростенського району, Житомирської області ОСОБА_1 пошкодив майно громадян, бешкетував, висловлювався нецензурною лайкою, своїми діями вчинив дрібне хуліганство.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, до суду надав письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі, вину визнає та просить суд суворо його не карати.

Потерпілі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що стверджується матеріалами справи.

Від свідка ОСОБА_6 до суду надійшла письмова заява з проханням розглядати справу без його участі.

Дослідивши адміністративні матеріали та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 173 КУпАП встановлено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Для визначення поняття громадський порядок суд виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок - це стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян.

Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів неповаги до суспільства. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від інших протиправних дій.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи зазначене, вина ОСОБА_1 у вчиненні за викладених вище обставин адміністративного правопорушення підтверджується усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №109444 від 19.09.2024 року, який складений уповноваженою службовою особою органу Національної поліції та містить формулювання суті вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. У графі протоколу «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 підтвердив обставини викладені у протоколі. Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень та заперечень;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 19.09.2024 року у якому останній підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №109444 від 19.09.2024 року. Свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав та зобов`язався у подальшому подібних дій не вчиняти;

- письмовим поясненням ОСОБА_6 від 19.09.2024 року;

- письмовим поясненням ОСОБА_7 від 19.09.2024 року;

- письмовим поясненням ОСОБА_2 від 19.09.2024 року;

- письмовим поясненням ОСОБА_5 від 19.09.2024 року;

- письмовим поясненням ОСОБА_4 від 19.09.2024 року;

- письмовим поясненням ОСОБА_3 від 19.09.2024 року;

- фотознімками.

Вищевикладене свідчить про те, що складений працівником поліції стосовно ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про події правопорушення та особу, яка його вчинила.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 кваліфікуються за ст. 173 КУпАП, оскільки він своїми умисними діями вчинив дрібне хуліганство, яке виразилося у висловлюванні нецензурною лайкою, внаслідок чого останнім було порушено громадський порядок.

Положеннями ст. 12 КУпАП передбачено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до ст.13 КУпАП до осіб які вчинили правопорушення у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років застосовуються заходи впливу передбачені ст. 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема ст. 173 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст.24-1 цього Кодексу.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент вчинення адміністративного правопорушення не досяг 18-ти річного віку, а отже був неповнолітнім.

Судом також враховано, що ОСОБА_1 вчинив дане правопорушення вперше, негативних характеризуючих даних матеріали справи не містять, тяжких наслідків від правопорушення не настало.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років може бути застосований такий захід впливу, як попередження.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу ОСОБА_1 , а саме: його неповнолітній вік, притягнення до адміністративної відповідальності вперше, відсутність негативних характеризуючих даних, а також відсутність обставин, які обтяжують його відповідальність, суд дійшов висновку, про можливість застосування до ОСОБА_1 на підставі положень ч. 2 ст. 13 КУпАП та ст.24-1 КУпАП такого заходу впливу, як попередження.

На думку суду, застосування такого заходу буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Вимогами ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Зазначена норма закону не передбачає сплату судового збору особою, яку піддано заходам впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 24-1, 27, 40-1, ст. 173, ст.ст. 283,284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього захід впливу у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар