КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 759/19292/23

09 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Глушка Юрія Миколайовича на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 20 листопада 2023 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 20 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 к., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 30 листопада 2023 року захисник ОСОБА_1 адвокат Глушко Юрій Миколайович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва та закрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що на переконання сторони захисту оскаржувана постанова є необгрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, доводи суду першої інстанції, викладені у постанові, не ґрунтуються ні на вимогах законодавства, ні на матеріалах справи.

Зазначає, що під час розгляду цієї справи, місцевий суд неповно та однобічно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, не звернув уваги на низку суперечностей у таких доказах, формально підійшов до вивчення фактичних обставин справи, а також не сприяв повному, всебічному та неупередженому її розгляду, внаслідок чого безпідставного та незаконно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Вказує на те, що під час розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення, як письмово у своєму клопотанні про закриття провадженні у справі, так і усно під час судового засідання, акцентував увагу місцевого суду на чисельні невідповідності та суперечності у вказаних документах, недопустимість як доказів наданих до суду матеріалів. Зокрема, просив місцевий суд звернути увагу на те, що у протоколі не було зазначено місце вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення чи географічну точку, як того вимагає закон.

На переконання сторони апелянта, ті фактичні дані, які наявні у вказаних документах та на які послався місцевий суд при розгляді указаної справи, у їх взаємозв`язку між собою, не могли бути використані судом як належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що із фабули адміністративного правопорушення, викладеної у протоколі, місцем його вчинення зазначено «м. Київ, АД М06-І9 км. в напрямку м. Житомир». Разом з цим, неконкретизованість місця (адреси) вчинення правопорушення у цьому протоколі є неприпустимим, оскільки у даному випадку неможливо встановити, де ж саме мала місце подія адміністративного правопорушення, що є обов`язковим елементом його складу, тобто, де саме було вчинено діяння, та в силу вимог ст.ст. 280, 283 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення підлягає обов`язковому з`ясуванню та доведенню в суді під час розгляду справи.

Між тим, згідно ст. 256 КУпАП, п. 9 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №11376 (далі - Інструкція №11376) у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, обов`язково повинно бути зазначене місце, тобто, адреса вчинення адміністративного правопорушення, а за відсутності такої - географічна точка (координати).

На думку апелянта, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові дійшов помилкового висновку про те, що при складенні протоколу не обов`язково прив`язувати адресу до об`єкту нерухомого майна, ухилившись при цьому від надання оцінки твердженням захисника щодо необхідності зазначення географічної точки (координат), у разі неможливості здійснити прив`язку місця вчинення правопорушення до конкретної адреси.

Вважає, що суд першої інстанції незаконно посилався в постанові на лист Служби автомобільних доріг у Київській області від 05.08.2021 року №06С/2689, оскільки, по-перше, в матеріалах справи згадуваного листа взагалі не було та працівниками поліції разом з протоколом цей лист до суду не надавався; по-друге, цей лист стосується лише знаходження ділянки цієї дороги в адміністративних межах території Святошинського району м. Києва та перебування її на балансі Служби автодоріг у Київській області, як лінійного комплексу інженерних споруд, призначеного для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів (ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги»), та жодним чином не встановлює місце вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (його адресу чи координати).

При цьому, посилання місцевого суду на вказаний лист Служби автомобільних доріг у Київській області від 05.08.2021 року №06С/2689 є також незаконним і з тих підстав, що суд не вправі виходити за межі, визначені протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами справи.

Вважає, що за відсутності у протоколі та інших матеріалах справи №759/19292/23 будь-яких фактичних даних, з яких можливо було б встановити місце вчинення адміністративного правопорушення, місцевому суду слід було констатувати про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Однак, суд першої інстанції залишив поза своєю увагою указані доводи захисту, самостійно зайнявся збиранням доказів та прийняв постанову всупереч вимог ст.ст. 256, 280, 283 КУпАІІ, п. 9 розділу П Інструкції№1376.

Крім того, звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що при викладенні у вказаному протоколі суті адміністративного правопорушення та опису встановлених обставин, в обґрунтування притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектор ОСОБА_2 послався на висновок лікаря за №005428 від 28.09.2023 року.

Між тим, процедура оформлення поліцейськими адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП, крім Інструкції №1376, також визначена в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395).

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду визначені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103 (далі Порядок №1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.1 1.2015 №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Згідно п. 10 Порядку №1103 огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).

За правилами п. 13 Порядку №1103 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

У відповідності до вимог п. 15 Інструкції №1452/735, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Згідно п. 16 Інструкції №1452/735, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду.

Із системного аналізу змісту положень указаних нормативно-правових актів вбачається, що притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП можливе лише у разі наявності та доведеності у своїй сукупності низки послідовних обставин:

1) керування такою особою транспортним засобом (тобто виконання функцій водія під час руху такого ТЗ);

2) виявлення працівниками поліції в особи ознак сп`яніння після зупинки транспортного засобу під керування такого водія, яка має відбуватися виключно за наявності підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» (водій порушив Правила дорожнього руху, перебування ТЗ в розшуку тощо);

3) підтвердження підозр працівників поліції про перебування особи в стані сп`яніння за результатами огляду: або проведеного самими працівниками поліції з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або ж проведеного лікарем (теж із використанням відповідних спеціальних технічних засобів та вимірювальної техніки), на підставі направлення працівників поліції, з відображенням результатів такого огляду у відповідному акті та виданого на підставі такого акту висновку.

Тобто, видача лікарем Висновку №005428 від 28.09.2023року однозначно мала б передувати складанню протоколу, а не навпаки. Однак, у даному випадку працівниками поліції протокол щодо ОСОБА_1 був складений 23.09.2023 року, тобто, ще до отримання висновку лікаря №005428, який був виданий тільки через 5 (п`ять) днів 28.09.2023 року, а фактично отриманий працівниками поліції лише 02.10.2023 року.

З огляду на викладене вважає що, складаючи 23.09.2023 року протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , у фабулі адміністративного правопорушення працівник поліції послався на висновок №005428, який на той час ще не був оформлений та працівникам поліції ще не видавався, та без відповідного акту медичного огляду і не міг бути виданий, оскільки акт складений лише 28.09.2023 року.

Вказує на недопустимість як доказу висновку лікаря №005428 від 28.09.2023 року у зв`язку з розбіжностями у часі проведення огляду, указаного лікарем в акті, з фактичними обставинами, що мали місце, не зазначенням відомостей щодо вимірювальної техніки та обладнання, застосованого під час лабораторної діагностики (тестування), а також через порушення вимог щодо оголошення змісту висновку оглянутій особі в присутності поліцейського.

Так, у відповідності до змісту Акту медичного огляду від 28.09.2023 року, огляд ОСОБА_1 був розпочатий лікарем ОСОБА_3 23.09.2023 року, о 05.35 год., на підставі направлення працівника поліції Федченка О.О. , якого між іншим матеріали справи №759/19292/23 не містять, що наводить на сумніви стосовно законності самого огляду ОСОБА_1 лікарем в закладі охорони здоров`я.

Про вказаний час початку огляду ОСОБА_1 (23.09.2023 о 05.35 год.) зазначив і місцевий суд у постанові, посилаючись на відеозапис з боді камери поліцейського.

Разом з цим, із відеозапису з відео реєстратора працівників поліції, апеляційний суд може переконатися, що о 05.35 год. (час, зазначений в акті медичного огляду) працівники поліції разом з ОСОБА_1 ще перебували в салоні їх службового автомобіля та рухалися містом, тобто, в медичному закладі на цей час вони ще не були.

Як вбачається з відеозапису події, до приміщення КНП «КМНЛ «Соціотерапія» працівник поліції зайшов сам лише о 06.10 год. (без ОСОБА_1 ), а сам ОСОБА_1 зайшов до кабінету лікаря ОСОБА_3 лише о 06.30 год., хоча цей час (06.30 год.) лікар вже зазначає у висновку №005428 як час завершення огляду, однак в акті медичного огляду часом його завершення є 28.09.2023 року.

Вказані обставини, на думку апелянта, дають підстави однозначно стверджувати про розбіжність часу початку та закінчення проведення огляду ОСОБА_1 , вказаного в акті медичного огляду, з часом, який зазначений на відеозапису. Вважає, що це свідчить про невідповідність висновків місцевого суду, викладених в оскаржуваній постанові, з фактичними обставинами справи, та доводить, що суд досліджував докази поверхнево, не об`єктивно та однобічно, з явно обвинувальним ухилом та вказує на допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права в частині всебічності та об`єктивності з`ясування обставин справи.

Звертає увагу апеляційного суду і на те, що у графі акту медичного огляду щодо методу лабораторного тестування також не вказано, яка саме вимірювальна техніка та обладнання були застосовані під час лабораторної діагностики (тестування) сечі, що є порушенням вимог Інструкції №1452/735.

Таким чином, виходячи з приписів п. 22 Інструкції №1452/735, відповідно до якого висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними та, враховуючи викладені істотні порушення та розбіжності, апелянт стверджує про те, що висновок лікаря №005428 від 28.09.2023 є недопустимим доказом у цій справі та не міг братися місцевим судом до уваги.

Також звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що на початку відеозапису, наявного в матеріалах справи, працівниками поліції було порушено вимоги ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки працівники поліції безпричинно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 (05.18. год.) та не поінформували його про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Враховуючи викладене, апелянт вважає, що в матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАІІ.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року справу призначено головуючому судді ОСОБА_5

У зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення «Про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Київського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» № 1871/0/15-24 від 18 червня 2024 року, було призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 21 червня 2024 року визначено головуючу суддю Ратнікову В.М.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_1 адвокат Глушко Юрій Миколайович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

ОСОБА_1 та прокурор Київської міської прокуратури в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи судом повідомлені, а тому суд вважає можливим розгляд справи у їх відстуності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що по справі зібрано достатньо доказів, які у сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є умисним, грубим та суспільно небезпечним, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Накладення такого стягнення на ОСОБА_1 відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявністю ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 510006, складеного інспектором взводу №2 роти №1 БПП в с. Чайки, УПП в Київській області, ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , 23 вересня 2023 року, о 05 год.18 хв. в м.Київ, АД М06-19 в напрямку м.Житомир, водій ОСОБА_1 керував транспортним «Skoda Rapid», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився із згоди водія в медичному закладі КНП «Соціотерапія» м.Київ, в передбаченому законом порядку. Висновок лікаря 005428. Чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.09.2023 року ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. У сечі 0, 61 %.

Із рапорта інспектора взводу №2, роти № 1, БПП в с.Чайки УПП в Київській області, ДПП лейтенанта поліції Олександра Федченка, 23 вересня 2023 року під час несення служби в складі екіпажу «Комета-310» Федченко О.О , ОСОБА_2 за адресою:АОМ-06 Київ-Чоп 19 км. Було зупинено «Skoda Rapid », державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до орієнтування.

Під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, передбачені спільним наказом МОЗ/МВС № 1432/735, а тому йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога у медичному закладі на що останній погодився.

Відносно даного водія ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол ААД №51006 за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення п.п. 2.9а. Дана подія зафіксована на нагрудні портативні відео реєстратори Motorola VB- 470557.

Із розписки, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , залишив транспортний засіб на місці зупинення «Skoda Rapid », державний номерний знак НОМЕР_1 , до повного витверезіння протягом 24 год.

Із акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що 23.09.2023 року, о 06 год.30 хв. лікарем- ОСОБА_3 було оглянуто ОСОБА_1 та встановлено, що поведінка обстежуваної особи балакуча, метушлива, настрій нестійкий, увага порушена, змазана мова, зіниці розширені, реакція на світло млява, хода не стійка, зі слів вжив 22.09.2023 року 300 гр. горілки. Висновок за результатами огляду- стан сп'яніння внаслідок вживання алкоголю 0, 61 %.

Із витягу із журналу реєстрації медичних оглядів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що 23.09.2023 року ОСОБА_1 було доставлено для проведення огляду на стан сп'яніння, за результатами встановлено діагноз- стан сп'яніння внаслідок вживання алкоголю 0, 61 %.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису події з боді камери поліцейського вбачається, що працівники поліції підійшли до транспортного засобу за кермом якого перебував ОСОБА_1 ( зафіксований час на відео 05:17:57).На прохання працівників поліції водій відкрив багажник для огляду ( зафіксований час на відео 05:18:34).

На запитання працівника поліції, чи вживав водій учора спиртні напої, останній відповів, що вчора вживав трошки пива ( зафіксований час на відео 05:18:45).

На запитання працівника поліції, чи готовий водій пройти огляд на стан сп'яніння, останній погодився( зафіксований час на відео 05:19:19).

Працівник поліції повідомив, що у водія запах алкоголю з рота ( зафіксований час на відео 05:19:43).Працівник поліції пояснив наслідки відмови.

Водій ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що не хоче задуватися на Драгер, а хоче проїхати в медичний заклад ( зафіксований час на відео 05:23:15).

В подальшому працівники поліції доставили водія до медичного закладу з метою проходження огляду (зафіксовано час на відео 06:11:00).

Після доставлення водія до медичного закладу, лікарем було проведено його огляд, зокрема, лікар зміряв тиск, перевірив реакцію зіниць очей на світло та координацію.

На запитання лікаря 300 грамів чого вживали, водій відповів «водки» ( зафіксований час на відео 06:40:08).

З огляду на відмову водія проходити огляд на стан сп`яніння на приладі Драгер, лікар запропонував здати аналіз сечі. В присутності працівника поліції водій здав аналіз сечі ( зафіксований час на відео 06:44:05).

Лікар повідомив, що результат аналізу буде 28 числа ( зафіксований час на відео 06:45:09).

Працівник поліції роз`яснив водієві, що на даний час буде складатися протокол, однак направляти в суд матеріали будуть коли прийдуть результати. У випадку якщо результат буде позитивний, тобто, підтвердиться перебування у стані алкогольного сп'яніння, протокол направиться в суд, якщо не підтвердиться результат огляду, то протокол автоматично скасується. ( зафіксований час на відео 06:54:40-06:55:13).

Працівник поліції повідомляє що водія відсторонено від керування ( зафіксований час на відео 06:55:45).

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.9а ПДР України та про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що під час розгляду цієї справи місцевий суд неповно та однобічно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, не звернув уваги на низку суперечностей у таких доказах, формально підійшов до вивчення фактичних обставин справи, а також не сприяв повному, всебічному та неупередженому її розгляду, внаслідок чого безпідставного та незаконно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки, відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції належним чином були досліджені всі докази, що містяться в матеріалах справи, а саме:протокол про адміністративні правопорушення серії ААД № 510006 від 23.09.2023 року, який складений стосовно водія ОСОБА_1 ; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.09.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, у сечі - 0,61 проміле; рапорт від 23.09.2023 року; розписку ОСОБА_1 від 23.09.2023 року про залишення транспортного засобу «Skoda Rаpid», д.н.з. НОМЕР_1 , на місці зупинки до повного витверезіння, протягом 24 год; відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстратрів) працівників поліції УПП в м. Києві ДПП, які містяться на диску DVD-R; копію акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 005428 від 28.09.2023 року; копію журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд вважав їх достатніми для доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на сукупності доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Посилання апелянта на те що, складаючи 23.09.2023 року щодо ОСОБА_1 протокол, у фабулі адміністративного правопорушення працівник поліції послався на висновок №005428, який на той час ще не був оформлений та працівникам поліції ще не видавався, та без відповідного акту медичного огляду і не міг бути виданий, оскільки акт складений лише 28.09.2023, що вказує на недопустимість як доказу висновку лікаря №005428 від 28.09.2023 року, в даному випадку правильності висновку суду першої інстанції не спростовує, оскільки, як встановлено судом ОСОБА_1 23 вересня 2023 року о 05 год.18 хв. в м.Київ, АД М06-19 в напрямку м.Житомир, керуючи транспортним засобом «Skoda Rapid», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебував у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується матеріалами справи, а саме відеозаписом з нагрудної бодікамери та висновком лікаря №005428 від 28.09.2023, актом огляду, що підтверджує перебування водія у стані алкогольного сп'яніння.

Окрім того, як вбачається із відеозапису з нагрудної боді камери працівника поліції водій ОСОБА_1 двічі визнав, що вживав алкогольні напої, а саме: вперше на запитання працівника поліції повідомив, що вчора вживав трошки пива ( зафіксований час на відео 05:18:45), та на запитання лікаря нарколога відповів що вживав 300 грамів «водки» ( зафіксований час на відео 06:40:08). Водій ОСОБА_1 був оглянутий лікарем наркологом, зокрема, лікар зміряв тиск, перевірив реакцію зіниць очей на світло та координацію рухів. Крім того, ОСОБА_1 здав біологічну речовину для визначення вмісту алкоголю, за результатами лабораторного дослідження якої було встановлено ступінь його сп'яніння - 0, 61 %.

Висновок суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП ґрунтується не на окремо взятих доказах, а на сукупності належних, допустимих та достатніх доказах, що були досліджені судом.

Посилання апелянта на те, що працівниками поліції було порушено вимоги ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки працівники поліції безпричинно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 (05.18. год.) та не поінформували його про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті, не ґрунтуються на вимогах закону, позаяк незалежно від причини зупинки транспортного засобу, поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння чи іншого хворобливого стану, який свідчить про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог підпунктів "а" та "б" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Окрім того, відповідно до положень п.п.1, 3 ч.1 ст.23 ЗУ "Про національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Глушка Юрія Миколайовича

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_1 адвоката Глушка Юрія Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 20 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: