Справа № 402/858/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2024року Суддя Ульяновського районного суду Кіровоградської області Терновенко А. В. , розглянувши матеріали, що надійшли від Голованівського РВП ГУНП України в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №541106, ОСОБА_1 01.09.2024 року о 10 год. 20 хв. на 240 км + 243 м а/д Київ-Одеса, керуючи автомобілем ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у крайній правій смузі у напрямку м.Одеса при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, при розвороті ліворуч, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху у попутному напрямку, у результаті чого допустив зіткнення з автомобілем FORD KA номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку у лівій смузі руху. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

З даних матеріалів слідує , що 1.09.2024 року було по даному факту порушено кримінальне провадження № 0000374 , тобто в день складення протоколу. Виходячи з засади non bis in idem , не допускається. Принцип non bis in idem забороняє судове переслідування або судовий розгляд за "одне й те ж правопорушення". У справі Sergey Zolotukhin v. Russia [GC] Суд визнав, що в минулому він застосував різні підходи, приділяючи особливу увагу або ідентичності фактів, незалежно від їх правової характеристики ("однакова поведінка", idem factum, , Gradinger v. Austria, § 55), або правовій класифікації, визнаючи, що одні й ті самі факти можуть призвести до різних правопорушень (concours ideal dinfractions, , Oliveira v. Switzerland, §§ 25 -29), або ж на

основні елементи, спільні для обох правопорушень (Franz Fischer v. Austria). Після вивчення сфери дії права не бути притягненим до суду або покараним двічі, встановлену у інших міжнародних документах (Міжнародний пакт про громадянські та політичні права, Хартія основних прав Європейського Союзу та Американська Конвенція з прав людини) та відзначаючи, що підхід, спрямований на правову характеристику двох правопорушень є занадто обмежувальним щодо прав особи, Суд дійшов висновку, що статтю 4 Протоколу №7 слід розуміти як заборону кримінального переслідування або судового розгляду у справі щодо другого "правопорушення", якщо обидва правопорушення витікають з ідентичних, або по суті одних і тих самих фактів (§§ 79-82).Оскільки кримінальне переслідування відносно особи по даному факту є розпочатим, направлення даного протоколу до суду є передчасним. Окрім того , даний протокол містить в собі дані про обставини , які не пдітверджуються матеріалами, зокрема наявність автомобіля Кочака.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Отже, виявлені недоліки неможливо усунути в ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За змістом ст.278 КУпАП, при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення складеному всупереч вимогам ст.256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі на дооформлення.

При поверненні справи про адміністративне правопорушення для належного оформлення, суд керується постановою Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 в якій зазначено, що визнається правильною практика тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Таким чином, з метою повного, всебічного та неупередженого судового розгляду, об`єктивного та справедливого вирішення справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для повернення адміністративного матеріалу для належного оформлення відповідно до вимог КУпАП для забезпечення подальшого судового розгляду даного адміністративного матеріалу про притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності за правопорушення за ст.124 КУпАП.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 31березня 2015 року №2-рп/2015 положення частини другої статті 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього Кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 241 цього Кодексу, про закриття справи. Тобто, постанова судді про повернення матеріалу на дооформлення оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст.256, 278, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Матеріали адміністративної справи №402/858/24 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, направити на доопрацювання до Голованівського РВП ГУНП України в Кіровоградській області .При повторному направлені адміністративного матеріалу до суду після доопрацювання слід враховувати строки, передбачені ст.ст.38, 277 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:А. В. Терновенко