Номер провадження 3/523/4424/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від ОРУП № 1 в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2024 року поліцейським Шульга К.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 107581, згідно якого ОСОБА_1 25.06.2024 о 11год 30хв, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , порушив терміново заборонний припис АА № 421837 від 21.06.2024 року, а саме: ображав образливими словами потерпілу гр. ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненій правопорушення не визнав, надав пояснення в яких зазначив, що із ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі, наразі в суді розглядається цивільна справи щодо визначення місця проживання їх спільної дитини. 21.06.2024 року між ними на грунті судових срав виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_2 нанесла йому тілесні ушкодження, внаслідок чого була виклика поліція яка в свою чергу винесла терміново забороні приписи як йому ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 . 25.06.2024 року ОСОБА_2 прибула до його місця проживання та почала провокувати конфлікт, що виражалося у виносі нею побутової техніки з квартири. На його зауваження остання не реагувала, та викликала поліцію. Будь-яких протиправних дій відносно гр. ОСОБА_2 він не вчиняв, що підтверджується відеозаписом тих подій, які він також просив долучити до матеріалів справи.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Чурсова В.О. у судовому засіданні також надала суду як усні так і письмові пояснення в яких заперечувала проти складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, зазначила, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад вказаного правопорушення, матеріали справи не містять доказів винуватості останнього, а тому просила закрити провадження по справі.

У судовому засіданні ОСОБА_2 просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки він виражався на її адресу нецензурною лайкою. 25.06.2024 року до квартири забирати речі поїхала її мати, яка запитала у ОСОБА_1 , чи може під`їхати ОСОБА_3 , щоб перевірити чи всі речі забрали, оскільки для цього спеціально наймали вантажників, на що ОСОБА_1 надав свою згоду, і лише тоді вона приїхала до його місця проживання. Анна мовчки перевіряла, чи зібрані всі речі, в свою чергу ОСОБА_1 ходив за нею та провокував, виражався нецензурногю лайкою. Також на адресу суду були спрямовані і письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких остання заперечувала проти викладених представником ОСОБА_1 обставин у письмових поясненнях. Вказала, що нею було порушено терміново заборонний припис, тому що підтримка гігієни дитини є обов`язком матері та з`явившись до ОСОБА_1 , вона забирала речі дитини, що не являється порушенням. До письмових пояснення надала відеозапис.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Савицький А.Я. просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, суд доходить таких висновків.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" один із превентивних заходів що може застосовувати працівник поліції - це застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч.1,2 ст.40 цього Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Згідно зі положеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС № 1026 від 18.12.2018, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол ВАД № 107581 про те, що він 25.06.2024 о 11год 30хв, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , порушив терміново заборонний припис АА № 421837 від 21.06.2024 року, а саме ображав образливими словами потерпілу гр. ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство.

Із пояснень наданих у судовому засіданні та матеріалів справи, судом встановлено, що взаємовиключно сторони описують ті чи інші обставини конфлікту між ними.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що саме гр. ОСОБА_1 порушив заборонний припис, враховуючи те що ОСОБА_2 у своїх поясненнях не заперечує того, що саме вона з`явилася за місцем проживанням ОСОБА_1 за речами.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.09.2024 року по справі №523/11115/24 визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП, та застосувано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170,00 грн. в дохід держави.

В свою чергу, жодних доказів тому що 25.06.2024 року ОСОБА_1 ображав нецензурною лайкою ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

Ці обставини породжують в судді сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 та наявності в його діях складу правопорушення.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приймаючи до уваги що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, а матеріали справи не містять достатніх та допустимих доказів факту події цього правопорушення та винуватості ОСОБА_1 крім згаданого протоколу, суд доходить висновку що є недоведеним склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, а тому провадження в адміністративній справі підлягає закриттю з підстав п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись статтями 247,284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К.О. Далеко