ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2024 Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 ),

за ст. 173 та ч. 1 ст. 184 КУпАП,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

26.09.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшли протоколи про адміністративне правопорушення серії ГП №316963 та №316964, складені 15.09.2024 заступником командира роти № 2 батальйону № 4 полку № 1 з ОПБ УПП в м.Києві капітаном поліції Плиганем М.О.

Судом встановлено, що 15.09.2024 приблизно о 15:27 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчиняла хуліганські дії, які виражались в образливому чіплянні до громадянина ОСОБА_3 , що перебував на робочому місці на автомийці, кидалась у бійку, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_4 (4 місяці), що виразилось у тому, що 15.09.2024 близько 15:09 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 залишила дитину чотирьох місяців на робочому місці (автомийці) у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що не є офіційним батьком дитини, та пішла у невідомому напрямку, а повернувшись на автомийку ОСОБА_1 продовжила конфлікт з ОСОБА_3 , чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість в учинених адміністративних правопорушеннях визнала повністю, щиро покаялась.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 цього Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 173 КУпАП встановлено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Положеннями ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративне правопорушення полягає, зокрема, в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішеннях ЄСПЛ, зокрема по справах «Коробов проти України» від 21.07.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 за ст. 173 та ч. 1 ст. 184 КУпАП підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, зокрема:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №316963 в якому зазначено, 15.09.2024 приблизно о 15:27 за адресою: АДРЕСА_2 , що ОСОБА_1 вчиняла хуліганські дії, які виражались в образливому чіплянні до громадянина ОСОБА_3 , що перебував на робочому місці, кидалась у бійку, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП;

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне затримання серії АЗ №093983 від 15.09.2024;

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №316963 в якому зазначено, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_4 (4 місяці), що виразилось у тому, що 15.09.2024 року близько 15:09 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 залишила дитину чотирьох місяців на робочому місці (автомийці) у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що не є офіційним батьком дитини та пішла у невідомому напрямку, а повернувшись на автомийку ОСОБА_1 продовжила конфлікт з ОСОБА_3 , чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП;

- відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського №476505 що є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення та одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, який був досліджений судом безпосередньо в ході судового розгляду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП , що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні, та кваліфікує дії ОСОБА_1 як «дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян», а також за ч. 1 ст. 184 КУпАП, як «ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей».

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 36 КУпАП врегульовано накладення адміністративних стягнень у разі вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, кількох адміністративних правопорушень, зокрема те, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи викладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 . стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу у розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (тисячу двадцять) грн відповідно до санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП на підставі ст. 36 цього Кодексу.

При цьому, положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, наведений у ст. 5 вказаного Закону.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Керуючись статтями 38, 401, 124, 130, 221, 266, 276-280, 283-287 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та ч. 1 ст. 184 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (тисячу двадцять) грн.

Початок строку відбування ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з моменту набрання постановою законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя А.В. Касьян