Справа №601/3011/24
Провадження № 3/601/1516/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 року Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Клим Т.П. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №132171 від 19.09.2024 вбачається, що 18 вересня 2024 року о 23:55:00 год. в с. Лосятин по вул. Польова, 10, Кременецького району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 керував мопедом «Ямаха Джог» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія на місці зупинки під безперервний відеозапис за допомогою газоаналізатора Алкотест 6820, проба позитивна 0.23 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння у найближчому лікувальному закладі водій відмовився. Своїми діями порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу додано: акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів газоаналізатора Алкотест 6820 Драгер; покази приладу Алкотест 6820 Драгер з результатами тесту 0,23 ‰; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 19.09.2024; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА № 3079919 від 19.09.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.; розписку про повернення ОСОБА_1 транспортного засобу від 19.09.2024; свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора Drager «Alcotest 6820» (повірка дійсна до 12.12.2024) та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки.

Представник ОСОБА_1 адвокат Трачук І.В. в судовому засіданні вказав, що мінімальна межа вмісту алкоголю, для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря яке видихається, що становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається 0,25‰. Зазначив, що наявність у повітрі що видихається вмісту алкоголю рівному 0,23 ‰ не є станом алкогольного сп`яніння і відповідно відсутні підстави для притягнення до відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП. Просив провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортного засобу особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №132171 від 19.09.2024 вбачається, що 18 вересня 2024 року о 23:55:00 год. в с. Лосятин по вул. Польова, 10, Кременецького району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 керував мопедом «Ямаха Джог» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія на місці зупинки під безперервний відеозапис за допомогою газоаналізатора Алкотест 6820, проба позитивна 0.23 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння у найближчому лікувальному закладі водій відмовився. Своїми діями порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Щодо проведеного медичного огляду гр. ОСОБА_1 на місці зупинки із застосуванням спеціального приладу суд зазначає наступне.

Відповідно п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 р/ № 1452/735 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Разом з тим, згідно з технічною характеристикою приладу Drager Alcotest 6820, комплект газоаналізатора Drager Alcotest 6820 з мобільним принтером границя допустимої похибки результату вимірювання становить + - 0,04 проміле.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи роздруківки з приладу Drager №ARPJ-0913 тестування проведено 19.09.2024 о 00 год. 03 хв. при температурі +17,0 °C, результат тесту 0,23 ‰.

Враховуючи зазначене, зафіксований на роздруківці з принтеру спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6820» результат огляду на стан сп`яніння 0,23 проміле, з урахуванням зазначеної вище точності вимірювального приладу, не може в достатній мірі свідчити про перевищення допустимої норми, зазначеної в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, - 0,2 проміле, оскільки при врахуванні значення допустимої похибки у вимірюваннях (0,04) допустима норма не перевищена (0,24-0,04=0,2).

Суд звертає увагу на те, що в Україні на законодавчому рівні допустимий рівень алкоголю в крові взагалі не передбачений, тому в даному випадку підлягають застосування норми міжнародного права в галузі дорожнього руху.

Так, статтею 8 пунктом 5 Конвенції про дорожній рух Відень, 8 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 зазначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а і у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках максимальний рівень утримання алкоголю у крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Тобто мінімальна межа вмісту алкоголю, для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря яке видихається, що становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається 0,25‰.

В зв`язку із цим, приходжу до висновку, що наявність у повітрі що видихається вмісту алкоголю рівному 0,23 ‰ не є станом алкогольного сп`яніння і відповідно відсутні підстави для притягнення до відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, належні та допустимі докази того, що мав місце один з найважливіших елементів складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, відсутні.

Зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд позбавлений можливості збору доказів.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки за результатами розгляду справи не встановлено складу адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, так як відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 221, 246, 247, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суд, -

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Суддя: