26.01.2024 227/3641/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділу поліції №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючої сигналістом в Укрзалізниці, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №367277 від 18.12.2023 року вбачається, що 18.12.2023 року о 11.35 год. гр. ОСОБА_1 порушила правила торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку, а саме здійснила торгівлю з рук пачкою сигарет марки «URTA» за ціною 50,00 грн. за адресою: м. Добропілля, вул. І.Франка, на ринку біля магазину «Прогрес», чим порушила вимоги п. 11 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та її представник адвокат Кириченко О.О. не з`явились, але від останнього на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_1 . Просив провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Крім того 15.01.2024 року на адресу суду від адвоката Кириченка О.О. надходила його письмова правова позиція, в якій зазначено, що ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з малолітньою донькою, офіційно працює на залізниці сигналістом. ОСОБА_1 того дня - 18.12.2023 року, близько 11-00 год., дійсно перебувала на вулиці Івана Франка в м. Добропіллі на території продовольчого ринку біля магазину «Прогрес», де робила деякі продовольчі закупи для власного вживання. Близько 11 год. 15 хв. до неї звернувся вже не молодий чоловік у цивільному одязі, який запропонував їй за винагороду у 200 грн. приглянути за його речами (розкладкою цигарок), так як тому необхідно терміново відлучитися у справах. Не маючи будь-якого сумніву в законності своїх дій, маючи нагальну потребу в додатковому заробітку, ОСОБА_1 погодилась на пропозицію зазначеного вище добродія: присіла на запропонований їй стілець і почала спостерігати за розкладкою. Близько 11 год. 30хв. до неї підійшли молодики, які представились поліцейськими місцевого відділу поліції та повідомивши щось на кшталт того, що вона, нібито, займається протиправною діяльністю торгує цигарками в невстановленому місці, почали складати якісь папери. Заперечуючи свою провину, ОСОБА_1 повідомила робітника поліції як все було, на що ті казали, що все це формальність і їй за те нічого не буде. Після чого робітники поліції описали та спакували цигарки, які містилися на декількох столах: і ті, які довірили охороняти ОСОБА_1 , і на сусідніх столах розкладках, запропонувавши їй підписати декілька аркушів паперів, які остання підписала під тиском робітників поліції, не читаючи. Адвокат Кириченко О.О. зазначив, що ОСОБА_1 не здійснювала в той день (як і в будь-який інший день) реалізацію тютюнових виробів з рук, а тільки охороняла їх за обіцяну винагороду. Також адвокат вказав на те, що з матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП вбачається, що доказом провини останньої у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №367277 від 18.12.2023 року та додані до нього матеріали: протокол огляду місця події від 18.12.2023 року, пояснення ОСОБА_1 від 18.12.2023 року, фото екрану мобільного телефону з зображенням єДокумента та картки платника податків на ім`я ОСОБА_1 в цифровому застосунку «Дія»; фото мішків з цигарками, зроблені невідомо ким, невідомо де і невідомо з якою метою; рапорт особи, що склала протокол, на ім`я начальника ВП№1 Покровського РУП, сканкопія паспорту гр. ОСОБА_2 , квитанція про отримання речей та документів, вилучених під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення за №367277. Пояснень свідків чи понятих, ані пояснення «покупця» ОСОБА_2 , ані належних матеріалів фото- та відео фіксації, ані вилучення предметів торгівлі та виручки матеріали справи не містять. ОСОБА_3 вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, а інформація, яка в нього вноситься в обов`язковому порядку повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків, тощо. Протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому некоректно зазначена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, (суть адміністративного правопорушення, викладена в протоколі не відповідає диспозиції відповідної норми КУпАП), а також некоректно зазначено норму чинного законодавства України (норму матеріального права). ОСОБА_3 також зазначив, що до протоколу про адміністративне правопорушення стороною обвинувачення не було долучено докази, якими зафіксовано сам факт продажу (реалізації: в роздріб чи оптом) ОСОБА_1 тютюнових виробів, чи будь-яких інших підакцизних товарів, які не містять марок акцизного податку, або мають підроблені марки такого податку. Також в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_1 є працівником торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, чи громадянином суб`єктом підприємницької діяльності в цих галузях, тому вважає, що матеріали справи взагалі не містять доказів, які об`єктивно підтверджують її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, а самі матеріали справи містять істотні протиріччя та недоліки. Враховуючи, що в матеріалах адміністративної справи відсутні належні та допустимі докази, які могли б свідчити про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, ОСОБА_3 вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, письмову правову позицію адвоката Кириченка О.О., приходжу до висновку, що вказане провадження підлягає закриттю виходячи з такого.

Відповідно до статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім.я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу порушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення порушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Аналіз статті 256 КУпАП свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення.

При цьому під формулюванням порушення (суть) розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що протокол, який складено відповідальною особою, повинен містити відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони, оскільки протокол за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення (проступку) в межах якого суд здійснює розгляд справи.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2000, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії» зазначено, що «обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч.3 ст.6 Конвенції…».

Таким чином, особа, якій висунуте звинувачення, повинна бути детально поінформована про його причину, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення останнього, а також про його характер, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів.

Юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові, як-то: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права.

Уточнювати, відредактовувати протокол з цього питання Суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №367277 від 18.12.2023 року, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Частина 1 ст. 156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

В протоколі зазначено склад адміністративного правопорушення як «18.12.2023 року о 11.35 год. гр. ОСОБА_1 порушила правила торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку, а саме здійснила торгівлю з рук пачкою сигарет марки «URTA» за ціною 50,00 грн. за адресою: м. Добропілля, вул. І.Франка, на ринку біля магазину «Прогрес», чим порушила вимоги п. 11 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП».

Тобто з наведеного вбачається, що описані фактичні обставини (дії особи, які ставлять у провину) дають підставу вважати, що вони підпадають під ознаки правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 156 КУпАП, оскільки свідчать, що ОСОБА_1 торгувала тютюновими виробами з рук.

В той же час коли в протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 156 КУпАП, тобто за роздрібну або оптову торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Вказане свідчить, що суть описаного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 є незрозумілою та суперечливою і не дає суду чіткого розуміння в чому ж саме обвинувачують її, чи то в торгівлі сигаретами без марок акцизного збору (ч. 1 ст. 156 КУпАП), чи то в торгівлі сигаретами з рук (ч. 3 ст. 156 КУпАП).

Суд зазначає, що за для можливості притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за інкриміноване правопорушення суд повинен чітко розуміти в чому обвинувачують особу. Відсутність чіткого, конкретизованого обвинувачення унеможливлює притягнення особи до відповідальності, оскільки суд перевіряє факти, які підлягають оцінці лише в межах обвинувачення.

Крім того, в протоколі також відсутні будь-які дані щодо отримання ОСОБА_1 грошей від продажу сигарет, тобто виручки, яка відповідно до ч. 1 ст. 156 КУпАП повинна бути конфіскована, у разі визнання особи винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення не додано пояснень свідків, які б могли бачити та засвідчити факт продажу ОСОБА_1 тютюнових виробів.

Відповідно до рапорту робітника поліції Дениса Мельничука від 18.12.2023 року вбачається, що ним було встановлено, що громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , придбала у гр. ОСОБА_1 пачку цигарок «URTA» за ціною 50,00 грн. на ринку в м. Добропілля, але письмових пояснень від ОСОБА_2 з цього приводу, матеріали справи не містять.

До протоколу про адміністративне правопорушення було додано копію паспорту ОСОБА_2 , але номеру мобільного телефону та її адреса в матеріалах справи не відображена, тому суд був позбавлений можливості викликати в судове засідання останню для встановлення істини по справі.

Суд своїм листом № 227/3641/23/859/2024 від 16.01.2024 року звернувся до відділу поліції №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області з проханням забезпечити явку працівника поліції який складав протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №367277 від 18.12.2023 року, а саме ОСОБА_4 , а також громадянки, яка здійснювала купівлю сигарет - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для встановлення обставин справи, але останні в судове засідання не з`явились, їх явка забезпечена не була з невідомих суду причин.

Тобто в судовому засіданні взагалі не можливо встановити, чи дійсно ОСОБА_1 здійснювала продаж тютюнових виробів, тобто факт купівлі (продажу) тютюнових виробів жодним чином не підтверджено, оскільки фіксації обставин вчинення правопорушення за допомогою відеозапису не здійснювалося.

Інші докази, які б підтверджували торгівлю ОСОБА_1 тютюновими виробами, відсутні.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не вправі самостійно припускати факти, які підлягають доведенню оскільки в такому випадку вийде за межі обвинувачення та вдасться до припущень, що неприпустимо враховувати при доведеності вини особи з огляду на гарантування кожному обвинуваченому можливості засудження виключно при доведеності вини поза розумним сумнівом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в матеріалах справи маються вагомі розбіжності, а у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 156, 221, 247 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 156 КУпАП провадженням закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Любчик