Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/663/24
Провадження №3/523/718/24
П О С Т А Н О В А

про закриття провадження у справі

"29" січня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Деркачов О.В., за участю особи, яка притягується до відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали УПП в Одеській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпроАП),

в с т а н о в и в:

Відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №733938 від 15 грудня 2023 року ОСОБА_1 вмінено те, що він о 15 годині 00 хвилини 15 грудня 2023 року, в порушення вимог п.2.1«а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, не маючи права керування транспортними засобами категорії «ВЕ», повторно протягом року, керував автомобілем марки «Ford Transit», н/з НОМЕР_1 з причепом «бетононасосом», н/з НОМЕР_2 , вага якого згідно свідоцтва про реєстрацію складає 1900 кг, біля буд.№225а, по вул. Миколаївська, в м. Одесі.

При складенні 15 грудня 2023 року протоколу про адміністративне правопорушення року ОСОБА_1 повідомив, що наддасть пояснення в суді.

Матеріали справи надійшли до суду у вигляді протоколу, долученої до нього довідки з інформаційного порталу Національної поліції (про отримання посвідчення водія), постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності 10 травня 2023 року за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпроАП, а також диска із відеозаписом події.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного.

З об`єктивної та суб`єктивної сторін склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпроАП, встановлює відповідальність за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має посвідчення водія відповідної категорії, а також передбачає наявність умисної форми вини, тобто особа є обізнаною із відсутністю у неї права керування та всупереч цьому, свідомо продовжує керувати транспортним засобом.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпроАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Обов`язок доведення вищезазначених обставин покладається на орган поліції, який склав протокол. Витребувати виключно за власною ініціативою можливо наявні вищезазначені докази суддя не вправі, оскільки суд є безстороннім та незаінтересованим органом влади, на який не покладено функцію зібрання обвинувальних доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із пояснень ОСОБА_1 безпосередньо в судовому засіданні останній не керував транспортним засобом, а чекав прибуття свого товариша водія, який мав посвідчення про право управління транспортними засобами відповідної категорії, про що нібито повідомляв інспектору поліції.

Відповідно до долученого до матеріалів справи диску із носієм інформації відеозапис події розпочинається з моменту з`ясування інспектором поліції наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія з правом керування транспортними засобами категорії «ВЕ» і при цьому зміст відеозапису не містить даних на спростування виправдувальної версії ОСОБА_1 .

Відсутність жодного об`єктивного доказу, а саме відеозапису чи письмових пояснень свідків, або самого ОСОБА_1 щодо факту можливого керування автомобілем, не дозволяє довести належними та допустимими доказами факт безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом без наявності такого права, до його можливої зупинки співробітниками поліції та складення протоколу.

Враховуючи викладене, а також положення ст.62 Конституції України про тлумачення сумнівів на користь особи, яка притягується до відповідальності, суддя вважає що, провадження в справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.276, 280, 283, ч.5 ст.126 КУпроАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.126 КУпроАП, на підставі п.1 ст.247 КУпроАП, - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Деркачов