Справа№464/5363/24
пр.№ 3/464/2228/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2024 суддя Сихівського районного суду м.Львова Дулебко Н.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №227534, ОСОБА_1 31.07.2024 о 20.30 год. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила економічне насильство відносно сестри ОСОБА_2 , а саме: обмежує і контролює її приватне життя, не дає можливості спілкуватись з рідним братом Лось ОСОБА_3 за допомогою мобільного зв`язку, зачиняє саму в квартирі, забирає ключі, не дає можливості вийти на вулицю, чи завдає її психологічної та фізичної шкоди здоров`ю.

Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 обставини, викладені в протоколі, заперечила та надала показання про те, що 31.07.2024 приблизно о 20.30 год. жінка, яка здійснює догляд за її матір`ю ОСОБА_4 , що страждає деменцією, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , помітила, що в квартиру намагається проникнути невідома особа, як згодом з`ясувалось, що це був ОСОБА_5 , який розмовляв з сестрою ОСОБА_6 крізь відчинене вікно. З цього приводу здійснила виклик поліції, проте будь-які пояснення від неї, сестри чи матері працівниками поліції не відбирались. Вказала, що її сестра ОСОБА_6 є недієздатною особою, яка потребує сторонньої допомоги, самостійно з квартири вийти не може, як і зателефонувати брату. Вказала, що телефон від сестри на забирала та не обмежує її у спілкуванні. Зазначила, що між нею та братом ОСОБА_7 , який проживає за кордоном, існують непорозуміння, пов`язані з відсутністю з його боку догляду за матір`ю та сестрою.

Захисник Кісь О.Р. звернулась до суду з клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено неправомірно та з порушенням вимог законодавства, в матеріалах справи відсутні належних та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення. Так в матеріалах справи наявні пояснення свідків, які 31.07.2024 не були присутні під час виїзду працівників поліції, не мають жодного відношення до родини ОСОБА_8 та Лось, не проживають у безпосередній близькості до квартири ОСОБА_9 , а відтак не можуть надавати будь-яких об`єктивних пояснень щодо суті правопорушення. Зазначила, що виклик поліції здійснила ОСОБА_1 з приводу того, що невідома особа намагалась проникнути до приміщення квартири, де знаходилась її недієздатна сестра. Під час виїзду працівників поліції ОСОБА_1 стало відомо, що особа, яка спілкувалась крізь вікно квартири та намагалась дотягнутись до вікна з метою проникнення у помешкання, є працівником ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 . Останнім проводилась зйомка та запис пояснень ОСОБА_6 . Окрім цього, ОСОБА_6 рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18.03.2005 визнана недієздатною внаслідок психічного захворювання, та, у зв`язку з закінченням строку дії такого рішення, ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про визнання ОСОБА_6 недієздатною повторно. У матеріалах справи відсутня заява про вчинення протиправних дій щодо ОСОБА_6 зі сторони ОСОБА_1 , як і пояснення ОСОБА_6 про вчинення щодо неї будь-яких насильницьких дій. До матеріалів справи долучено заяви від імені ОСОБА_7 , та його представника щодо долучення до матеріалів вже існуючого повідомлення ГТС ІП НПУ №12708 від 25.06.2024, а відтак такі заяви не є підставою для проведення додаткової перевірки. Окрім цього, у вказаній квартирі, окрім ОСОБА_6 , проживає її мати ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , проте будь-які пояснення від неї також відсутні у матеріалах справи. Всупереч вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складено 03.08.2024, тоді як можливе правопорушення могло мати місце 31.07.2024 і станом на дату протоколу уповноваженій особі, яка складала такий протокол, було відомо особу, яка могла вчинити правопорушення. Також в матеріалах справи відсутнє повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення, а наявний лише рапорт уповноваженої особи, в якому зазначено про тривалий перебіг обставин, з приводу яких встановлено правопорушення з боку ОСОБА_1 відносно своєї сестри ОСОБА_6 , яка зазнає психічної та фізичної шкоди здоров`ю. Також у протоколі не вказано відповідно до вимог ст. 256 КУпАП відомості свідків правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Представник потерпілого ОСОБА_7 . ОСОБА_10 в судовому засідання звернула увагу на те, що від потерпілого ОСОБА_7 надійшло звернення у відділ поліції через відсутність зв`язку з матір`ю та сестрою протягом тривалого часу, побоювання за їх здоров`я та відсутність змоги довіреним особам потрапити у квартиру для передачі продуктів. За місцем проживання ОСОБА_6 неодноразово здійснювалися виходи дільничного офіцера поліції, однак потрапити у квартиру не було змоги. Так, 31.07.2024 ОСОБА_5 побачив у вікні ОСОБА_9 , яка повідомила, що зачинена у квартирі та запитувала, чому не телефонує брат ОСОБА_3 . Оскільки останній проживає за межами України, здійснювати догляд за сестрою та матір`ю самостійно не може, однак має намір передавати продукти від довірених осіб, проте в цьому йому створюються перешкоди, їх телефонні дзвінки контролюються ОСОБА_1 . Зокрема, 31.07.2024 потерпілий не мав зв`язку з сестрою. Такими діями ОСОБА_1 вчиняє щодо ОСОБА_6 домашнє насильство економічного характеру та щодо ОСОБА_7 психологічного характеру.

Заслухавши пояснення учасників розгляду, оглянувши матеріали справи, встановлено наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Так, стаття 173-2 КУпАП за своїм змістом є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 173-2 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства, зокрема Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Крім цього, психологічне насильство полягає у діяннях, спрямованих на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Як видно з заяви ОСОБА_7 , що надійшла на адресу відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області 25.03.2024, останній зазначає про відсутність зв`язку з сестрою ОСОБА_6 та матір`ю ОСОБА_4 з квітня 2024 року, висловлює побоювання, що з ними могло щось трапитись та переживає за їх фізичне здоров`я. Припускає, що сестра ОСОБА_1 могла створити умови для відсутності зв`язку з останніми.

Допитаний судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надав показання про те, що є товаришем ОСОБА_7 з 2021 року. 31.07.2024 в черговий раз прийшов за місцем проживання ОСОБА_6 та побачив її у вікні квартири, їх спілкування частково записував на відео. Так, остання підтвердила, що зачинена у квартирі, ключів від такої не має, просила його поповнити рахунок мобільного телефону. Вказав, що Лось ОСОБА_11 обмежена у вільному пересуванні, телефон у неї забрали, створюються перешкоди у спілкуванні з ОСОБА_7 , не має можливості отримати його подарунки та продукти від нього.

Свідок ОСОБА_12 , який є працює на посаді ДОП СП ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, повідомив, що неодноразово надходили звернення ОСОБА_7 щодо відсутності зв`язку з мамою та сестрою. З цього приводу з червня місця 2024 почалась перевірка за цим фактом та збирались матеріали, встановлено особу свідка, який хотів допомагати ОСОБА_6 . Представником потерпілого ОСОБА_13 надано підтвердження про неотримання ОСОБА_6 поштової кореспонденції від брата. Під час розмови з ОСОБА_1 остання повідомила, що не надаватиме можливості спілкуватись ОСОБА_13 з сестрою та матір`ю, оскільки він погано впливає на них, а відтак з ОСОБА_1 з цього приводу проводились бесіди. 31.07.2024 встановлено та підтверджено факт того, що Лось ОСОБА_11 зачинена у квартирі, не може вийти з такої та отримати допомогу від брата ОСОБА_7 , що підтверджується відеозаписом та поясненнями свідка ОСОБА_5 . ОСОБА_1 контролює її приватне життя. ОСОБА_5 самостійно потрапити у квартиру не зміг. 03.08.2024 йому були надані пояснення свідка та відеозапис про подію, що мала місце 31.07.2024, у зв`язку з чим здійснив виклик ОСОБА_1 у відділ поліції, перевірив обставини та виявив 03.08.2024 порушення, що відбулись 31.07.2024. Спілкувався з ОСОБА_13 за допомогою відеозв`язку. Вказав, що можливості відібрати пояснення від ОСОБА_6 не мав, 31.07.2024 на місці події не був, з сусідами спілкувався щодо попередніх звернень. Вважає, що відносно ОСОБА_2 вчинено домашнє насильство психологічного та економічного характеру, зокрема остання не може вільно пересуватися, вийти з квартири, отримати пошту, а відносно ОСОБА_13 вчинено домашнє насильство психологічного характеру.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з`ясовано, що 31.07.2024, між свідком ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відбулась розмова, проте з такого запису неможливо достовірно встановити факту психологічного та економічного насильства ОСОБА_1 щодо сестри ОСОБА_6 та брата ОСОБА_7 за обставин, вказаних у протоколі.

В ході складання протоколу про адміністративне правопорушення потерпіла ОСОБА_6 , яка станом на цей час вважається дієздатною, жодних пояснень не надавала, а також не відбирались пояснення від ОСОБА_4 , яка є матір`ю останньої.

Окрім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення належним чином, у значеннях, вжитих у ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», не відображено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, в ході розгляду справи не встановлено існування належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 31.07.2024 домашнього насильства у формі психологічного та економічного насильства щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

При цьому, судовий розгляд здійснюється лише щодо особи, яка притягається до відповідальності, і в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів.

Інші наявні у справі документи вищевказаних висновків не спростовують.

Враховуючи наведене, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно закрити.

Відповідно до ст. 282 КУпАП орган (посадова особа), який розглядає справу, встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення, вносить у відповідний державний орган чи орган місцевого самоврядування, громадську організацію або посадовій особі пропозиції про вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження пропозиції повинно бути повідомлено орган (посадову особу), який вніс пропозицію.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18.03.2005 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано недієздатною внаслідок психічного захворювання. Строк дії такого рішення завершився.

Також встановлено, що ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07.10.2024 відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки. Разом з тим, така заява не містить вимоги щодо призначення конкретної особи опікуном.

Згідно з п.п. 1.1, 1.2, 1.4, 2.5 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88, опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. Установи та особи, яким стане відомо про повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування), повинні негайно повідомити про це органи опіки та піклування.

Таким чином, про обставини, встановлені в ході розгляду справи та зазначені в мотивувальній частині постанови суду необхідно повідомити Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради як орган опіки та піклування для вжиття необхідних заходів.

Керуючись статтями 247, 282, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, закрити.

Повідомити Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради як орган опіки та піклування про обставини, встановлені в ході розгляду справи та зазначені в мотивувальній частині постанови суду для вжиття необхідних заходів.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Назарій ДУЛЕБКО