КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 372/801/24

02 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ -Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Обухівського районного суду Київської області від 18 квітня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 , директора ТОВ «Обухіврайтепломережа», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в :

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 18 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 (першою) статті 172-7 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 (другою) статті 172-7 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Відповідно до статті 36 КУпАП ОСОБА_1 визначено остаточний розмір адміністративного стягнення в межах санкції частини другої статті 172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, 22 серпня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що не погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП без належних та достатніх доказів його вини.

Зазначає, що порядок оплати праці працівників та керівництва КП «Обухіврайтепломережа" передбачено Колективним договором КП «Обухіврайтепломережа» на 2021-2024 рік, схваленим загальними зборами трудового колективу 26.10.2021 року.

Згідно з п. 1.5 цього Колективного договору його положення поширюються на працівників підприємства і є обов`язковими, як для власника і управлінського персоналу, так і для кожного члена трудового колективу.

За змістом п. 3.1 - п.3.3 Колективного договору, організація оплати праці на підприємстві здійснюється відповідно до Закону України «Про оплату праці», Кодексу законів про працю, нормативних актів з питань оплати праці, Податкового кодексу України, Галузевої угоди між Міністерством розвитку громад та територій України, Об`єднанням організації роботодавців «Всеукраїнська конференція роботодавців житлового-комунальної галузі України» та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2017-2024 роки Інструкції зі статистики заробітної плати.

Зазначає, що на підприємстві фонд оплати праці формується з урахуванням обсягів виробничоїдіяльності, чинних норм обслуговування і нормативів чисельності. Структура заробітної плати складається з основної і додаткової зарплати, а також інших заохочувальних і компенсаційних виплат.

Вказує на те, що інші заохочувальні та компенсаційні виплати включають винагороди та премії які мають одноразовий характер, компенсаційні та інші грошові й матеріальні виплати, як не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами нормами. До них належать, зокрема, винагороди й заохочення, які здійснюються за рік або мають одноразовий характер. Зокрема, винагорода за підсумками роботи за рік, премії за виконання особливо важливих завдань на певний термін, одноразові заохочення не пов`язані з конкретними результатами праці (наприклад, до ювілейних та пам`ятних дат, як у грошовій, натуральній формі).

Зазначає, що за змістом п. 3.21 Колективного договору директор підприємства має право на отримання премій, встановлення надбавок, виплату матеріальних заохочень визначених положеннями цього Колективного договору.

Преміювання керівних працівників, фахівців та службовців «Обухіврайтепломережа» за основні результати господарської діяльності проводиться згідно Положення про преміювання керівних працівників, фахівців та службовців «Обухівтепломережа» за основні результати господарської діяльності.

Згідно з п. 1.4 Положення, нарахування премії керівним працівникам, спеціалістам та службовцям розглядається на засіданні робочої комісії разом з керівником підприємств і погоджується з профкомом, оформляється протоколом і наказом щомісячно.

З урахуванням цього, апелянт вважає, що хоч керівник підприємства в силу наданих йому повноважень і бере участь у вирішенні питання щодо стимулювання працівників, спеціалістів та службовців (у тому числі і себе) шляхом їх преміювання, зокрема, через підписання відповідного наказу, проте таке рішення не приймається ним одноособово, а є результатом узгодження з суб`єктами, визначеними п. 1.4 Положення.

Зазначає, що відповідно до п. 3.1. Контракту, укладеного між ним та Виконавчим комітетом Обухівської міської ради 07.03.2023 року, за виконання обов`язків, передбачених цим Контрактом, керівникові підприємства нараховується заробітна плата відповідно до норм чинного законодавства, що регулює правовідносини у даній галузі, за рахунок коштів призначених на ці цілі. Заробітна плата керівника складається із: а) посадового окладу у розмірі 32 079, 00 грн від фактично відпрацьованого часу; б) премії у розмірі 20 відсотків від посадового окладу.

Отже, аналіз положень Колективного договору, а також Контракту, укладеного з ним, на думку апелянта, дає підстави для висновку, що керівник КП «Обухіврайтепломережа» має право на оплату праці, яке передбачає право па отримання заробітної плати. До складу заробітної плати керівника КП «Обухіврайтспломережа» входять заохочувальні та компенсаційні виплати, зокрема, премії.

Зазначає що, укладаючи з ним Контракт, власник підприємства, від імені якого виступає Виконавчий комітет Обухівської ради, надав згоду на виплату йому премії у визначеному розмірі. Тобто, премія йому виплачується в силу прямих положень Контракту та не є виявом дискреційних повноважень керівника.

Апелянт вважає, що конфлікту інтересів немає, якщо керівник приймає рішення щодо виплати собі стимулюючих виплат за погодженням із суб`єктом призначення/керівником вищого рівня.

Втім, суд першої інстанції не надав цій обставині належної оцінки та дійшов помилкового висновку про те, що уповноваженим суб`єктом не надавався дозвіл на отримання йому премії.

Зазначає, що укладаючи Контракт, керівник вищого рівня (Виконавчий комітет Обухівської міської ради) передбачив виплату премії керівнику КП «Обухіврайтепломережа» та не поставив виплату премії у залежність від певних обставин і не встановив йому обов`язку погоджувати виплату премії з Виконавчим комітетом Обухівської міської ради або іншим суб`єктом. Натомість, Виконавчий комітет Обухівської міської ради передбачив випадки, коли премія не виплачується, що свідчить на користь того, що керівник вищого рівня завчасно падав згоду на виплату премії керівнику підприємства, якої останній позбавляється лише у передбачених Контрактом випадках.

Вважає, що органом поліції не було доведено його умислу на неправомірне збагачення за рахунок отримання премії. При цьому доведення наявності корисливого умислу, спрямованого на особисте матеріальне збагачення за рахунок підприємства, є обов`язковим для встановлення факту приватного інтересу, як складової реального конфлікту інтересів.

Зазначає, що питання оплати праці належить до трудових правовідносин, а отже не відноситься до сфери приватного інтересу працівника в розумінні ч. І ст.1 Закону України «Про запобігання корупції». Крім того, зазначені питання вичерпно врегульовані Колективним договором та Контрактом, укладеним з ним, а тому останній, підписуючи наказ про преміювання працівників, не вийшов за рамки наданих йому повноважень та не порушував вимог закону.

Щодо преміювання ним свого батька ОСОБА_2 зазначає наступне.

У даному випадку прийняттю рішення щодо преміювання ОСОБА_2 передувало звернення (доповідні записки) його безпосереднього керівника про що його захисник адвокат Клапчук Ф.П. зазначав під час розгляду справив суді першої інстанції.

Саме подання безпосереднього керівника ОСОБА_2 стало безпосередньою передумовою для прийняття рішення про преміювання його батька ОСОБА_2 . Оскільки зазначене рішення не приймалося за його ініціативи то, підписуючи відповідний наказ, він не переслідував будь-який приватний інтерес, а виконував надані йому законом та локальними актами повноваження.

При цьому наголошує, що виконання своїх безпосередніх повноважень керівником підприємства щодо преміювання робітників, серед яких є близький родич керівника, саме по собі не може свідчити про переслідування ним будь-які неправомірного приватного інтересу та, як наслідок, існування реального конфлікту інтересу.

Вважає, що оскільки рішення про преміювання ОСОБА_2 ( батька) було прийнято не за його ініціативою та особистим бажанням, а за результатами подання безпосереднього керівника ОСОБА_2 то він, підписуючи наказ про преміювання, діяв об'єктивно і неупережено та не допустив виникнення реального конфлікту інтересу.

Окрім того, працівниками поліції не було доведено його умислу на неправомірне збагачення близького родича-батька за рахунок премії.

Вважає, що наявні матеріали справи не дають можливості однозначно встановити його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а обставини, викладені в протоколі, мали бути перевірені судом першої інстанції за допомогою інших доказів, які б беззаперечно свідчили про його вину і не викликали сумнівів.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 адвокат Клапчук Федір Петрович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор Малишенко Дмитро Олександрович в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову- без змін.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з?явився, про день та час розгляду справи апеляційним судом повідомлений у встановленому порядку, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Клапчука Ф.П. та прокурора Малишенко Д.О., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 2388 від 13 лютого 2024 року ОСОБА_1 , будучи директором Комунального підприємства «Обухіврайтепломережа», являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією згідно з пп. «а» п.2 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII, порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону №1700-VII, вчинивши дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме, підписавши наказ від 31.03.2023 року №14 «Про преміювання за березень 2023 року», яким серед інших працівників підприємства преміював себе особисто, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 2396 від 13 лютого 2024 року ОСОБА_1 , будучи директором Комунального підприємства «Обухіврайтепломережа», являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією згідно з пп. «а» п.2 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII, порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону №1700-VII, вчинивши дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: підписавши наказ від 01.09.2023 року № 38 «Про преміювання за серпень 2023 року», яким серед інших працівників підприємства преміював свого батька - ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 2401 від 13 лютого 2024 року ОСОБА_1 , будучи директором Комунального підприємства «Обухіврайтепломережа», являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією згідно з пп. «а» п.2 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII, порушив вимоги пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 28 Закону №1700-VII, не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив визначений законом орган - виконавчий комітет Обухівської міської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме: щодо суперечності між його приватним інтересом і службовими повноваженнями, який виник перед підписанням наказу від 30.11.2023 року №60 «Про преміювання за листопад 2023 року», яким серед інших працівників підприємства преміював свого батька - ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 2402 від 13 лютого 2024 року ОСОБА_1 , будучи директором Комунального підприємства «Обухіврайтепломережа», являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією згідно з пп. «а» п.2 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII, порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону №1700-VII, вчинивши дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: підписавши наказ від 30.11.2023 року № 60 «Про преміювання за листопад 2023 року», яким серед інших працівників підприємства преміював свого батька - ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив ряд дій в умовах реального конфлікту інтересів, які полягають у преміюванні себе за березень 2023 року, свого батька ОСОБА_2 за серпень та листопад 2023 року та не повідомив уповноважений орган про преміювання батька ОСОБА_2 за листопад 2023 року.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п. 1.1 та 1.3 розділу 1 Статуту, КП «Обухіврайтепломережа» є комунальним унітарним підприємством, утвореним на основі комунальної власності Обухівської територіальної громади Київської області. Засновником якого є Обухівська міська рада, ВК Обухівської міськради є уповноваженим органом управління. У відповідності до п.п. 2.1, розділу 2 Статуту, КП «Обухіврайтепломережа» з моменту його державної реєстрації в установленому законом порядку є юридичною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 ЦК України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Згідно з ст. 169 УК України територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права.

Згідно розпорядження Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 01.03.2023 року № 97 ОСОБА_1 призначено на посаду директора КП «Обухіврайтепломережа» з 13.03.2023 року.

07.03.2023 року між Виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області, в особі секретаря Клочка Сергія Миколайовича з однієї сторони, та громадянином ОСОБА_1 з іншої сторони, укладено контракт про те, що останній призначається на посаду директора КП «Обухіврайтепломережа» з 13.03.2023 року до 12.03.2024 року включно.

ОСОБА_1 згідно із Статутом та Контрактом, як директор наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями. Тобто,він є посадовою особою, яку наділено організаційно розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями. Згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону № 1700-VII посадові особи юридичних осіб публічного права є суб`єктами на яких поширюється дія цього закону.

Отже, ОСОБА_1 ,будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, є суб`єктом на якого поширюється дія Закону № 1700-VII та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень пов`язаних з корупцією.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII ОСОБА_1 був зобов`язаний повідомити, не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів, безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає у неї безпосереднього керівника, або колегіального органу - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Таким чином, у діяльності ОСОБА_1 , як директора, при прийнятті рішення щодо преміювання наявний реальний конфлікт інтересів, що зобов`язує його дотримуватись положень Закону № 1700-VII.

Постановою суду від 29.02.2024 року вказані матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП об`єднанні в одне провадження.

Частиною 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а ч. 2 ст. 172-7 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, КП «Обухіврайтепломережа» є юридичною особою публічного права.

Відповідно до п.п. 6.1. та п.п. 6.2 розділу 6 Статуту, управління підприємством здійснює директор у відповідності з принципом єдиноначальства через провідних спеціалістів апарату управління, визначних штатним розписом. Для керівництва виробничою, господарською, фінансовою та іншою діяльністю міський голова своїм розпорядженням призначає виконавчий орган - директора, з яким виконавчий комітет міської ради укладає контракт.

Згідно розпорядження Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 01.03.2023 року № 97 ОСОБА_1 призначено на посаду директора КП «Обухіврайтепломережа» з 13.03.2023 року.

07.03.2023 року між Виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області, в особі секретаря Клочка Сергія Миколайовича з однієї сторони, та громадянином ОСОБА_1 з іншої сторони, укладено Контракт про те, що останній призначається на посаду директора КП «Обухіврайтепломережа» з 13.03.2023 року до 12.03.2024 року включно.

Наказом Директора КП «Обухіврайтепломережа» ОСОБА_1 №14 від 31.03.2023 року «Про преміювання за березень 2023 року» премійовано робітників підприємства КП«Обухіврайтепломережа», де серед інших працівників підприємства був він особисто, як т.в.о. директора та як головний інженер, та встановив собі премію в розмірі 30 % за березень 2023 року, окрім того, відповідно до п. 3.1. розділу 3 Контракту директора підприємства, встановлено премію ОСОБА_1 у розмірі 20 % за березень 2023 року. ( а.с. 41).

Наказом Директора КП «Обухіврайтепломережа» ОСОБА_1 №38 від 01.09.2023 року «Про преміювання за серпень 2023 року» премійовано робітників підприємства КП«Обухіврайтепломережа», де серед інших працівників підприємства був він особисто, як директор, та встановив собі премію в розмірі 20 % за серпень 2023 року, окрім того було премійовано слюсаря по ремонту котельного обладнання та теплових мереж ОСОБА_2 ( батька) у розмірі 20 %. ( а.с. 90).

Наказом Директора КП «Обухіврайтепломережа» ОСОБА_1 № 60 від 30.11.2023 року «Про преміювання за листопада 2023 року» премійовано робітників підприємства КП, де серед інших працівників підприємства був він особисто, як директор, та встановив собі премію в розмірі 20 % за листопад 2023 року, окрім того було премійовано слюсаря по ремонту котельного обладнання та теплових мереж ОСОБА_2 ( батька) у розмірі 30 %. ( а.с. 136).

Відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VІІ посадові особи юридичних осіб публічного права є суб`єктами на яких поширюється дія цього Закону.

Статтею 1 Закону № 1700-VІІ визначено: правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі, зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно з Приміткою до статті 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону №1700-VII.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, є суб`єктом на якого поширюється дія Закону № 1700-VІІ та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень пов`язаних з корупцією.

Посадові особи, які є суб`єктами Закону, мають обов`язки, визначені статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції», якою передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

При цьому для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особи і кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, слід встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у особи факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення/вчинення чи не вчинення дій;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість, прийняття рішень або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає.

Таким чином, обов`язковою ознакою конфлікту інтересів є наявність суперечностей між особистими інтересами та службовими повноваженнями особи, які можуть вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Такий вплив може бути у разі наявності в особи дискреційних повноважень (коли особа може вибирати з декількох варіантів рішень чи дій той, який вважає найбільш прийнятним за відповідних обставин).

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 є близькою йому особою.

Таким чином, під час виконання службових повноважень у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом і наявним майновим інтересом у вигляді надання додаткових грошових коштів собі особисто і своєму батькові, та його службовими повноваженнями, вираженими у одноосібній службовій можливості ОСОБА_1 розпоряджатися коштами, застосовувати заходи заохочення до працівників підприємства, що вплинуло на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять повідомлення від ОСОБА_1 щодо виникнення у нього конфлікту інтересів.

Окрім того, у своїх поясненнях, доданих до протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язаних з корупцією ОСОБА_1 підтвердив, що він особисто підписував накази про преміювання та призначення грошової винагороди працівникам підприємства, в тому числі себе особисто та свого батька, та про наявність у нього реального конфлікту інтересів з вказаного питання будь-який орган, будь-яким чином він не повідомляв.

Оскільки у викладеній ситуації наявні три складові які, з огляду на визначення, наведене в абзаці тринадцятому частини першої статті 1 Закону «Про запобігання корупції», частині другій примітки до статті 172-7 КУпАП, характеризують реальний конфлікт інтересів, а саме: приватний інтерес, службові повноваження та суперечність між ними, що впливає на неупередженість прийняття рішень, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки реального конфлікту інтересів з моменту надходження до нього на підпис наказу щодо преміювання себе та близької особи, що дозволило йому та його батьку отримати відповідну премію.

При цьому ОСОБА_1 мав можливість дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення щодо преміювання працівників підприємства, у тому числі себе та ОСОБА_2 , який є його батьком, та вчинення дій шляхом підписання наказу, під час фактичного підписання даних наказів, проекти яких йому надавались на підпис разом із списком працівників та розміром премій.

Тому, за наявності реального конфлікту інтересу ОСОБА_1 був зобов`язаний повідомити про це, не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли він дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього такого конфлікту інтересів, безпосереднього керівника та не вчиняти дій і не приймати рішень до прийняття безпосереднім керівником або керівником органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади, рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів та повідомлення про прийняте рішення.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, апеляційним судом визнаються необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, жодного конфлікту інтересів при підписані вказаних наказів про преміювання у нього не було, оскільки він виконував надані йому законом та локальними актами повноваження, як директор КП « Обухіврайтепломережа» апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП виражається як у формі умислу так і у формі необережності.

ОСОБА_1 мав дискреційні повноваження та міг на власний розсуд визначати вид і зміст свого управлінського рішення (як підписувати накази про призначення собі та своєму батькові грошової винагороди так і не підписувати їх).

В даному випадку судом розглядається не корупційне правопорушення, а адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, яке полягає у недотриманні обмежень, передбачених ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», якою, зокрема передбачено, що особа має повідомляти про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а також не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, що в даному випадку ОСОБА_1 дотримано не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до п. 3.1. Контракту, укладеного між ОСОБА_1 та Виконавчим комітетом Обухівської міської ради 07.03.2023 року, за виконання обов`язків, передбачених цим Контрактом, керівникові підприємства нараховується заробітна плата, що складається із: посадового окладу у розмірі 32 079, 00 грн та премії у розмірі 20 відсотків від посадового окладу, а отже, укладаючи Контракт з ним, власник підприємства, від імені якого виступає Виконавчий комітет Обухівської ради, надав згоду на виплату йому премії у визначеному розмірі, правильності висновку суду першої інстанції не спростовують з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. б, п. 3.1 розділу 3 Контракту, укладеного між Виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області, в особі секретаря Клочка Сергія Миколайовича, з однієї сторони, та громадянином ОСОБА_1 , з іншої сторони, при призначенні останнього на посаду директора КП «Обухіврайтепломережа» з 13.03.2023 року до 12.03.2024 року включно, йому, як керівнику вказаного підприємства, дійсно встановлено премію у розмірі 20 %. Проте, нарахування та виплата вказаної премії здійснюється щомісячно на підставі наказу керівника підприємства, обов'язки якого виконував ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до наказу директора КП «Обухіврайтепломережа» ОСОБА_1 №14 від 31.03.2023 року «Про преміювання за березень 2023 року» премійовано робітників підприємства КП, де серед інших працівників підприємства ОСОБА_1 особисто, як т.в.о. директора та як головному інженеру встановив собі премію в розмірі 30 % за березень 2023 року, при цьому, відповідно до п. 3.1. розділу 3 Контракту, директору підприємства встановлено премію у розмірі 20 % . ( а.с. 41).

Всі інші доводи апеляційної скарги свідчать про власне, помилкове трактування апелянтом норм чинного законодавства та бажання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Таким чином, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, правильно встановив усі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для скасування оскаржуваної постанови суду та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 18 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: