ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Гаєва Л.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

17.08.2024 року о 15 годині 03 хвилині ОСОБА_1 керував транспортним засобом електросамокатом «JET», без д/н, по вулиці Жуковського, біля будинку №39, у м. Одесі, у стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9«А» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306.

ОСОБА_1 у судове засідання на 10 годину 15.10.2024 року не з`явився, про явку до судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому 19.09.2024 року судової повістки про виклик до суду, та виставленням інформації на сайті Приморського районного суду м. Одеси.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із письмовою заявою за вх.№86384/24 від 14.10.2024 року, у якій він щиро розкаявся у вчиненні вище зазначеного адміністративного правопорушення, та просив розглянути вище указану адміністративну справу без його присутності, а також просив врахувати обставини указаного адміністративного правопорушення, стан його здоров`я, а саме його інвалідність 3 групи, наявність на утриманні у нього хворих батьків, тому просив не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№113458 від 17.08.2024 року, згідно до якого встановлено те, що 17.08.2024 року о 15 годині 03 хвилині ОСОБА_1 керував транспортним засобом електросамокатом «JET», без д/н, по вулиці Жуковського, біля будинку №39, у м. Одесі, у стані алкогольного сп`яніння,

-висновком тесту приладу "Drager"Alcotest, згідно до якого ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння 1,04%,

-відеозаписами долученими до матеріалів адміністративної справи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21.02.1984, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі зазначеного, суд застосовує аналогію права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 указано, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Що стосується клопотання ОСОБА_1 про не позбавлення його права керування транспортними засобами, суд вважає наступне.

КУпАП не передбачає можливості судді при розгляді адміністративної справи за ст.130 КУпАП звільнити особу від додаткового стягнення, та не застосувати зазначене у санкції статті додаткове стягнення у вигляді позбавлення керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, про те положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених статтями 130 цього Кодексу, про що зазначено у примітці до указаної статті.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 , щоб до нього не було застосовано додаткове стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами не підлягає задоволенню.

Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 єдине можливе адміністративне стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст.36, 38, 40-1, 245, 221, 283, п. 1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про не позбавлення його права керування транспортними засобами відмовити.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. на користь держави України, та позбавити його права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Гаєва Л.В.