Справа № 359/7507/24
Провадження № 3/359/3487/2024
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши в судовому засіданні, за участю особи, яка притягується до відповідальної, адміністративний матеріал, що надійшов від Бориспільського районного управління поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в:

09.07.2024 року о 16 год. 05 хв. в с. Вороньків, по вул. Паркова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом трактором колісним марки «Булат» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Водій із застосуванням технічних засобів фіксації відеозапису відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки, а також від походження медогляду у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 з`явився, вину визнав, щиро розкаявся. Просив не позбавляти його права керування, так як він на даний час працює трактористом і це є його єдиним доходом. У зв`язку з складним матеріальним становищем просив розстрочити суму штрафу.

Суддя, заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до відповідальності, особу, яка притягується до відповідальності, ознайомившись з матеріалами справи, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення, крім визнання вини, підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, письмовими доказами: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 789202 від 09.07.2024 р., який складений та підписаний уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП (а.с.2); диском з відеофіксацією з нагрудної камери працівника поліції (а.с.11) та іншими матеріалами справи. Дані, що містяться у зазначених джерелах доказів, повністю відповідають фактичним обставинам справи та вказують на вину ОСОБА_1 у порушенні вищезазначених вимог ПДР України.

З огляду на вищевикладене, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

При прийнятті рішення суддя враховує указані представником особи, яка притягується до відповідальності в судовому засіданні обставини.

В судовому засіданні особа, яка притягується до відповідальності також зазначив, що він працює трактористом. Для здійснення своїх службових обов`язків використовує транспортний засіб, у зв`язку з чим позбавлення його права керування призведе до неефективного та невчасного виконання поставлених задач .

Вказане свідчить про те, що діяльність ОСОБА_1 пов`язана з необхідністю керування транспортним засобом.

Також, встановлено, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

При цьому, суддя бере до уваги, що дії ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам. Крім того, обставиною, що пом`якшує відповідальність останнього є щире каяття, а будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, щире каяття, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих обставин вчинення правопорушення, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 повинна бути міра відповідальності у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При вирішенні питання про доцільність позбавлення права керування транспортним засобом, суд враховує вимоги закону, що свідчать про необхідність застосування до правопорушника такого виду стягнення одночасно з накладенням стягнення у вигляді штрафу.

В той же час, з урахуванням обставин події, що мала місце, перебування ОСОБА_1 на посаді тракториста, вчинення порушення вперше, доцільність залишення у останнього прав для виконання обов`язків, тощо, суд вважає за можливо обмежитись стягненням у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Тому накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на особу, яка повністю визнала вину, щиро розкаялася, його дії не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам, за відсутності будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність, а його діяльність пов`язана з використанням транспортного засобу та його керуванням. Таке покарання, на думку суду, є надмірним у відношенні саме особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно приписів статей 1, 8 Конституції України, Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Так, згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Чинна редакція ч. 1 ст.130 КУпАП встановлює безальтернативний штраф в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування на 1 рік.

У рішенні від № 15-рп/2004 від 2 листопада 2004 року у справі про призначення судом більш м`якого покарання Конституційний Суд України визнав неконституційним положення ч.1 ст. 69 КК України в частині, яка унеможливлює призначення особам, які вчинили злочини невеликої тяжкості, більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При цьому, Конституційний Суд України зазначив, що встановлення законодавцем недиференційованого покарання та неможливість його зниження не дозволяє застосовувати покарання до осіб, які вчинили злочини невеликої тяжкості, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, розміру заподіяних збитків, форми вини і мотивів злочину, майнового стану підсудного та інших істотних обставин, що є порушенням принципу справедливості покарання, його індивідуалізації та домірності.

Аналогічним чином, в даному випадку, є заборона застосування нижче від передбаченого, санкцією закону КУпАП, стягнення відносно осіб, які притягаються до відповідальності в разі визнання винуватими. Таким чином, суд позбавлений можливості врахувати всі обставини справи та поведінку особи, і має застосовувати стягнення для всіх однакове,незалежно від того чи визнала вона свою вину, щиро розкаялась, демонструвала своє відношення до вчиненого шляхом погодження на додаткові витрати, пов`язані з допомогою ЗС України, тощо.

З цього приводу, суддя вважає за необхідне зазначити про індивідуалізацію покарання (стягнення) відносно осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що для досягнення визначеної в ст. 23 КУпАП мети адміністративного стягнення (виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами), з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, наявності пом`якшуючих обставин, відсутності обтяжуючих обставин, майнового стану ОСОБА_1 , його відношення до скоєного, необхідним і достатнім буде накладення більш м`якого адміністративного стягнення, ніж передбачено ч. 1 ст.130 КУпАП, та застосування альтернативного стягнення.

Тому, в даному випадку, суддя вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення з урахуванням аналогії закону та застосувати положення ст. 69 КК України для призначення покарання, що є меншим, ніж передбачено санкцією закону про адміністративну відповідальність.

Враховуючи характер скоєного, особу правопорушника, ступінь вини, характер вчиненого правопорушення, наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, матеріали справи, та те, що тяжких наслідків не настало, суддя вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп.

Саме таке стягнення суддя вважає, буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень та пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_1 , на якого накладено адміністративне стягнення судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

У відповідності до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до положень ст.ст. 298, 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами. Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Враховуючи майновий стан ОСОБА_1 приходжу до висновку, що матеріальне становище правопорушника є складним, на даний час він не має змоги сплатити призначений штраф в розмірі 17000,00 гривень, а тому його клопотання слід задовольнити та розстрочити виконання постанови суду в частині сплати штрафу на десять місяців, що буде достатнім строком для виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 23, 33, ч.1 ст.130 КУпАП, 251-252, 280, 283, 284, 298, 299, 301, 303, 304, 307 КУпАП, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», суддя -

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 - у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., що слід стягнути на користь Держави України (Отримувач: ГУК у Київ. обл./м. Київ/21081300, Код отримувача(ЄДРПОУ) 37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку МФО 899998, номер рахунку:UA0010001, код класифікації доходів бюджету: 21081300) без позбавлення прав керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 - на користь державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; МФО 899998, призначення платежу: судовий збір) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2024 року по справі №359/7507/24 (провадження №3/359/3487/2024) в частині сплати штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на строк 10 місяців з виплатою штрафу рівними частинами по 1700 (одній тисячі сімсот) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання постановою законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розмір штрафу має бути сплачений в повному обсязі не пізніше як через десять місяців з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк