Справа 274/7595/24
Провадження 3/0274/2479/24
ПОСТАНОВА
Іменем України
04.10.2024 м.Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Хоцька Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , 15.08.1991, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
в с т а н о в и в:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №130353, ОСОБА_1 , 16 вересня 2024 о 09 год 23 хв. в м. Бердичеві по вул. Чуднівській, 48, повторно протягом року керував транспортним засобом «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9(а) ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в тому числі шляхом надсилання СМС-повістки на номер телефону, вказаний ним у заявці на отримання електронних повісток. Про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки .
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 245 КУпАП України, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст. 38 КУпАП України.
Доказами вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому протиправному діянні, що мало місце 16.09.2024 є:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №130353 від 16.09.2024. Протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містять виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;
- роздруківка до протоколу щодо застосування приладу «Драгер» Alcotest 6820, результат огляду становить 0,64‰;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результати огляду: позитивно 0,64‰. З результатами огляду ОСОБА_1 , про що поставив підпис;
- копія постанови від 05.10.2023 Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 ч.4 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки;
- копія постанови від 25.06.2024 Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 ч.3 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років з конфіскацією транспортного засобу, який є у його приватній власності;
- відеозаписами з автомобільного відеореєстратора та нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт порушення ним вимог п. 2.9 (а) ПДР України.
Аналізуючи докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважаю, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст.ст. 34-35 КУпАП, судом не встановлено.
Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, ступінь вини, з метою подальшого запобігання скоєння порушення в майбутньому, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції статті та з конфіскацією транспортного засобу, який є у його приватній власності.
Визначаючи саме такий вид адміністративного стягнення, суд враховує, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 23.03.2011, та протягом року та протягом року двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, про що свідчить довідка Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області.
Крім того, згідно ст.40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 23, 33, 245, 283, 284, ч. 3 ст. 130 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд
п о с т а н о в и в:
Роз`яснити особі, щодо якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно вимог ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя: Л.М. Хоцька