КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/4565/2024
Головуючий в суді І інстанції Хардіна О.П.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 жовтня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кваші Михайла Миколайовича, потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого Ларичева Валерія Вікторовича , розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Кваші Михайла Миколайовича на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 21 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.3б, 10.3 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 серпня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., стягнуто судовий збір в дохід держави в розмірі 605,60 грн.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 23 травня 2024 року о 16:40 в м. Києві на просп. Берестейському 56, керуючи транспортним засобом BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, при перестроюванні не дала дорогу автомобілю Audi д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку вона мала намір перестроїтися, та скоїла з ним зіткнення. Від зіткнення автомобіль Audi д.н.з. НОМЕР_2 здійснив наїзд на бордюрний камінь, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник Кваша М.М. подав 23 серпня 2024 року апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість постанови, постановлення її без врахування всіх обставин, які мають значення для справи, просив скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 21 серпня 2024 року, закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Кваші М.М., які в судовому засіданні подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити, потерпілого ОСОБА_2 та його представника Ларичева В.В. , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють як об`єктивну, так і суб`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Зазначених вимог закону у цій справі суд першої інстанції дотримався.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.3б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.3 ПДР у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту вини ОСОБА_1 в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 854575 від 23 травня 2024 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;

схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксовано положення транспортних засобів після їх зіткнення, місце зіткнення та місце наїзду автомобіля Audi д.н.з. НОМЕР_2 на бордюрний камінь, перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП (автомобіль Audi д.н.з. НОМЕР_2 - заднє ліве крило, ліві двері, переднє ліве крило, передній бампер, ліва фара, ліве колесо, заглушка бампера, праві диски; автомобіль BMW д.н.з. НОМЕР_1 - задній бампер, заднє праве крило, задній правий ліхтар, прокладка крила), із зазначенням щодо освітлення місця ДТП - денне, стану покриття проїзної частини - сухе, наявність дорожнього та пішохідного огородження вздовж проїжджої частини - немає, наявність дорожніх знаків пріоритету на головній та другорядній дорозі - немає, наявність горизонтальної розмітки проїжджої частини - є, наявність недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП - немає; схему підписано обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди без зауважень;

письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 , який пояснив, що 23 травня 2024 року о 16:40 по пр-ту Перемоги в бік метро Берестейська, керуючи автомобілем Audi д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись в даному напрямку, звернув у крайню праву смугу для повороту, їхав у цій крайній праві смузі, перед ним різко почала перестроюватись автівка BMW д.н.з. НОМЕР_1 , та не впевнившись у безпеці свого маневру, здійснила зіткнення з його авто. Для того, щоб уникнути зіткнення, він здійснив маневр вправо, заїхавши таким чином на бордюрний камінь;

частково письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 , яка пояснила, що 23 травня 2024 року о 16:40, керуючи автомобілем BMW д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Берестейському в сторону метро Нивки, рухалася по другій смузі, переконавшись, що нікого немає, ввімкнувши правий поворотник, аби перестроїтися та зробити аварійну зупинку, в цей момент в праву сторону з великою швидкістю в неї вдарилась машина, після чого її машина ще покотилася. На її думку авто, яке в неї вдарилось, їхало з великою швидкістю, через що вона його не помітила.

Вищевказані докази у сукупності дозволяють в повній мірі відтворити обставини дорожньо-транспортної пригоди та є достатніми для встановлення в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції захисник Кваша М.М. та ОСОБА_1 заперечували обставини, викладені у протоколі, вказали, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказали, що 23.05.2024 року об 16.40 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась по просп. Берестейському зі швидкістю приблизно 50 км/год., увімкнула правий покажчик повороту, переконалась, що в крайній правій (першій) смузі руху відсутні інші транспортні засоби та розпочала маневр зміни смуги руху. Після перестроювання здійснюючи рух в правій смузі руху, ОСОБА_1 через кілька секунд відчула удар в праву задню частину свого автомобіля, який було завдано транспортним засобом марки «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 надала висновок судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Мельника О.Л. від 12 серпня 2024 року № СЕ-19/111-24/42762-ІТ, підготовлений для подання до суду, згідно висновків якого:

1. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, в діях водія BMW Х1 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 з технічної точки зору не вбачається невідповідностей вимогам п. 10.1, 10.3 ПДР. Питання щодо відповідності дій водія BMW Х1 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 вимогам п. 2.3 б) ПДР не потребує застосування спеціальних знань експерта та може бути вирішено судом самостійно. Питання щодо оцінки дій водія ОСОБА_1 в частині виїзду автомобіля BMW Х1 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 на смугу для маршрутних транспортних засобів може бути вирішене судом самостійно по причинам, вказаним в дослідницькій частині висновку.

2. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, в діях водія автомобіля Audi А5 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1, 10.3, 12.4, 12.9 б) ПДР, які перебувають у причинному зв`язку з виникненням ДТП. Питання щодо оцінки дій ОСОБА_2 в частині виїзду автомобіля Audi А5 д.н.з. НОМЕР_2 на смугу для маршрутних транспортних засобів може бути вирішене судом самостійно по причинам, вказаним в дослідницькій частині висновку.

Потерпілий ОСОБА_2 та його представник адвокат Ларичев В.В., у судовому засіданні підтвердили обставини, викладені в протоколі, заперечували перевищення швидкості руху ОСОБА_2 та вказали, що ОСОБА_1 перестроювалася в праву смугу руху, в якій він рухався прямо приблизно зі швидкістю 65 км/год. За рух в смузі громадського транспорту стосовно нього було складено постанову. Вважали, що ОСОБА_1 під час проведення експертизи надала інші показання експерту, які відрізняються від первинних, у зв`язку з чим вважали, що висновок експерта від 12 серпня 2024 року № СЕ-19/111-24/42762-ІТ не можна брати до уваги, через недостовірність вихідних даних.

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_2 надав висновок судового експерта ДП «Центр Експертних Досліджень» Любарського К.А. № 050-24 за результатами проведення автотехнічного дослідження від 19 серпня 2024 року, підготовлений для подання до суду, згідно висновків якого:

1. В даній дорожній обстановці водій автомобіля Audi А5 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 з моменту об`єктивного виявлення небезпеки для руху повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 ПДР.

2. В даній дорожній обстановці водій автомобіля BMW Х1 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , з технічної точки зору, повинна була діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1 та 10.3 ПДР.

3. В даній дорожній обстановці підстав для висновку про наявність технічної можливості уникнення зіткнення у водія автомобіля Audi А5 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 з автомобілем BMW Х1 д.н.з. НОМЕР_1 матеріали справи не містять.

4. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Audi А5 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 невідповідностей технічного характеру вимогам п. 12.3 ПДР не вбачається і, відповідно, його дії не перебували в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, з підстав, наведених в дослідницькій частині висновку.

5. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля BMW Х1 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 вбачаються невідповідності технічного характеру вимогам п. 10.1 та 10.3 ПДР, які перебували в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП з причин, наведених в дослідницькій частині висновку. Оцінка дій водія автомобіля BMW Х1 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 стосовно вимог п. 2.3 б) ПДР в даному випадку може бути здійсненна судом самостійно з мотивів, викладених в дослідницькій частині.

Судом першої інстанції відтворено механізм дорожньо-транспортної пригоди, досліджено схему місця ДТП, локалізацію транспортних засобів, дорожньої розмітки, та встановлено, що крайнє праве положення на проїзній частині було зайняте автомобілем «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався прямо, не змінюючи напрямок руху до зіткнення, згідно дорожньої розмітки мав перевагу в русі.

Також судом першої інстанції вмотивовано відхилено показання ОСОБА_1 про те, що зіткнення транспортних засобів відбулося після повного перестроювання її автомобіля в крайню праву смугу руху, зазначивши, що такі показання спростовуються даними схеми дорожньо-транспортної пригоди, де позначено місце зіткнення в лівій частині правої крайньої смуги руху, та локалізацією пошкоджень автомобіля «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: праве заднє крило, задній правий ліхтар, задній бампер, а також пошкодження автомобіля «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 в лівій передній та задній частині.

Апеляційний суд погоджується з оцінкою судом першої інстанції доводів ОСОБА_1 , про те, що автомобіль «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 рухався в смузі руху для громадського транспорту, порушуючи ПДР України, як таких, що не спростовують висновків суду про вину ОСОБА_1 , так як обставини руху автомобіля «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 в смузі руху для громадського транспорту не знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з результатом дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційний суд зазначає, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 252 КУпАП.

Суд першої інстанції правомірно відхилив як доказ висновок експерта №СЕ-19/111-24/42762-ІТ від 12 серпня 2024 року, оскільки досліджені судом дані схеми ДТП, пошкодження автомобілів свідчать про неспроможність показань ОСОБА_1 , які були наведені для висновку безпосередньо експерту, та які були покладені в основу висновку як вихідні дані. Так, згідно схеми дорожньо-транспортної пригоди місце зіткнення відбулося в лівій частині крайньої правої смуги руху, локалізація пошкоджень автомобіля «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , в правій частині автомобіля свідчать, що зіткнення відбулося в момент перестроювання в смузі руху автомобіля «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 , який мав перевагу в русі. Первинні показання ОСОБА_1 в сукупності з висновком експерта Мельника О.Л. не узгоджуються із сукупністю інших достовірних доказів, не мають вирішального значення, не можуть бути покладений в основу рішення.

Апеляційний суд, погоджуючись з такою оцінкою висновку експерта №СЕ-19/111-24/42762-ІТ від 12 серпня 2024 року, додатково враховує, що відповідаючи на поставлені перед ним питання, експерт виходив із припущення щодо перевищення ОСОБА_2 дозволеної швидкості руху, основою якого є нічим не підтверджені пояснення ОСОБА_1 , що вона рухалася зі швидкістю 50 км/год., а автомобіль Audi А5 д.н.з. НОМЕР_2 рухався позаду неї з більшою швидкістю.

Натомість, висновок експерта №050-24 від 19 серпня 2024 року судом першої інстанції правильно оцінено як такий, що ґрунтується на матеріалах справи, первинних показань водіїв транспортних засобів, які носять логічний, послідовний характер.

Невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.3б, 10.3 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками у виді спричинення механічних пошкоджень транспортним засобам, оскільки ОСОБА_1 не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, перед перестроюванням не дала дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона мала намір перестроїтися, що спричинило зіткнення з автомобілем Audi А5 д.н.з. НОМЕР_2 .

Доводи ОСОБА_1 про перевищення швидкості руху ОСОБА_2 , внаслідок чого вона була позбавлена можливості відповідно реагувати на зміну дорожньої обстановки, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Апеляційний суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 не оскаржувались дії працівників поліції в зв`язку з нескладенням протоколу про адміністративне правопорушення відносно іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 .

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про можливе порушення водієм автомобіля Audi А5 д.н.з. НОМЕР_2 правил дорожнього руху, перевищення дозволеної швидкості та його можливу винуватість у ДТП, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Апеляційний суд наголошує, що дотримання водієм вимог п. 10.3 ПДР, яка полягає в обов`язку водія перед початком перестроювання дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, не ставиться в залежність від швидкості руху транспортних засобів, які мають пріоритет у русі. Також не ґрунтуються на Правилах дорожнього руху доводи ОСОБА_1 про те, що водій ОСОБА_2 рухався в смузі руху громадського транспорту і це перебуває в причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою.

З огляду на те, що в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування висновку суду про доведеність вчинення нею правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційна скарга є безпідставною.

Апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП є правильною, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність прийнятого рішення.

Апеляційний суд враховує, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів щодо міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.

Постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 21 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 10.3, 2.3б ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Кваші Михайла Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 21 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.3б, 10.3 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.