ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/733/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст. 122-4, ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Як визнав суд, 29.06.2024 о 09 год. 57 хв. на вул. 15 Квітня, 1А в м. Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW» моделі «740», державний номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого пошкодив заправний пістолет АЗС «ОККО». У результаті дорожньо-транспортної пригоди заправна колонка отримала механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Також 29.06.2024 о 09 год. 57 хв. на вул. 15 Квітня, 1А в м. Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW» моделі «740», державний номерний знак НОМЕР_1 , та скоївши дорожньо-транспортну пригоду, залишив місце події. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_2 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції незаконною, оскільки судом допущена суттєва неповнота та однобічність судового розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не надав оцінки діям потерпілої сторони, а саме оператору АЗС ОККО, яка своєю бездіяльністю створила передумови небезпеки при заправці належного апелянту автомобіля, так як пошкодження заправного пістолета сталася з вини працівника автозаправної станції, яка належним чином не забезпечила вимог з техніки безпеки під час надання йому послуг.

Вважає, що працівниками поліції неправильно кваліфіковано його дії Вказує, що матеріали справи не містять даних про порушення ним вимог правил дорожнього руху, зокрема п.10.1 ПДР.

Також звертає увагу суду, що протоколи про адміністративні правопорушення щодо нього складені працівником поліції з порушенням вимог ст.254 КУпАП.

Стверджує, що в даному випадку мають місце цивільно-правові відносини, а не порушення з його боку Правил дорожнього руху.

Стверджує, що територію АЗС він залишив у зв`язку з тим, що лунав сигнал протиповітряної тривоги, а тмоу не може нести відповідальності за ст.122-4 КУпАП.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 17 вересня 2024 року відносно ОСОБА_1 та прийняти нову постанову, якою провадження у справах за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу і, з викладених у ній мотивів, просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП; розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції дотримано.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Об`єктивна сторона зазначеного складу адміністративного правопорушення полягає в певних діях (бездіяльності) водія, якими порушується відповідний пункт ПДР України, що перебуває в причинному зв`язку з подією ДТП. Це випливає зі змісту диспозиції ст. 124 КУпАП, яка по своїй суті є відсилочною до Правил дорожнього руху.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 2.10 (а) у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП адміністративна відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Доводи апелянта про те, що матеріали адміністративної справи не містять достатніх доказів, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, є необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, підтверджується доказами, які були предметом дослідження місцевого суду і отримали належну правову оцінку, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №115629 та серії ЕПР1 №115645 від 21.08.2024 року;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 29.06.2024 о 09 год. 57 хв. на вул. 15 Квітня, 1А в м. Тернополі, якою зафіксовано місце пошкодження на АЗС;

- рапортом ЄО № 21198 від 29.06.2024, зі змісту якого вбачається, що 29.06.2024 на вул. 15 Квітня, 1А в м. Тернополі на АЗС «ОККО» невідомий чоловік на автомобілі «BMW» пошкодив пістолет з колонки, а саме обірвав шланг та пістолет залишився у баку автомобіля, після чого водій повернувся, залишив пістолет на АЗС та покинув місце події;

- письмовими поясненнями оператора АЗС «ОККО» ОСОБА_3 від 29.06.2024, зміст яких відповідає обставинам, викладеним у протоколах про адміністративне правопорушення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.08.2024;

- відеозаписом з камер зовнішнього спостереження (назва файлу «IMG_ 8522»), зі змісту якого вбачається, що підійшовши до транспортного засобу, ОСОБА_1 перед початком руху не переконався, що заправний пістолет витягнутий з перехідника для заправки автомобіля, розпочав рух транспортним засобом марки «BMW» моделі «740», державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого пошкодив заправний пістолет, який вирвало з опори колонки.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Наявні в матеріалах справи протоколи про адміністративні правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, містять у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, та особи порушника.

Доводи апеляційної захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено правоохоронцями з порушенням вимог ст. 254 КУпАП, апеляційний суд відхиляє, з огляду на таке.

Згідно з приписами ч.2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому відповідно до вимог глави 19 КУпАП протокол складається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З відеозапису камер зовнішнього спостереження, долученого поліцейськими до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 після того як розпочав рух транспортним засобом марки «BMW» моделі «740», державний номерний знак НОМЕР_1 та пошкодив заправний пістолет, який вирвало з опори колонки, вийшов з автомобіля, побачив, що заправний пістолет знаходиться в горловині паливного баку витягнув його та залишив біля колонки, після чого залишив місце події.

З огляду на наведене та обставина, що протоколи про адміністративні правопорушення були складені 21 серпня 2024 року не свідчить про порушення вимог ст. 254 КУпАП, оскільки однією з передумов для складення уповноваженою службовою особою протоколу про адміністративне правопорушення є виявлення особи, яка вчинила правопорушення та її присутність під час складання відповідного протоколу.

Як убачається із змісту протоколів про адміністративне правопорушення, такі, поліцейськими складені за участі ОСОБА_1 , перед складенням цих документів останньому роз`яснено його права та обов`язки, регламентовані ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Забезпечено ОСОБА_1 право надати пояснення по суті правопорушення, які занесені до протоколу, що в сукупності свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог закону.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що законодавець не визначає правових наслідків у разі не дотримання особою, уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення, вимог ст. 254 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не спростовані доводи ОСОБА_1 про те, що саме оператор АЗС має контролювати процес заправки, у тому числі повернення заправного пістолета до колонки, є безпідставними оскільки ці обставини були предметом дослідження суду першої інстанції і отримало належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Зокрема, суд першої інстанції зазначив, що оператор автозаправної станції не зобов`язаний перебувати поруч з транспортним засобом під час заправлення автомобіля, оскільки на оператора покладається також ряд інших обов`язків, зокрема, оператор повинен періодично перевіряти роботу паливних насосів, розхід палива та інші технічні параметри, у разі виявлення будь-яких несправностей або проблем, він повинен повідомити відповідний відділ технічної підтримки та вжити необхідні заходи для вирішення проблеми. а також слідкувати за процесом наповнення балона за показаннями відлікового пристрою паливороздавальної колонки.

Крім того, такі доводи апелянта жодним чином не спростовують необхідність дотримання водієм, в даному випадку ОСОБА_1 , вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, в тому числі перед початком руху автомобілем переконатися, що це буде безпечним.

Наявність між апелянтом та АЗС ОККО цивільно-правових відносин відповідно до Закону України Про захист прав споживачів у зв`язку з придбанням ним паливно-мастильних матеріалів, про що зазначається в апеляційній скарзі, жодним чином не спростовують вимоги до водія дотримуватись Правил дорожнього руху за наведених вище обставин.

Твердження апелянта про відсутність в його діях ознак порушення ст.122-4 КУпАП, в зв`язку з тим, що він залишив територію АЗС, оскільки лунав сигнал протиповітряної тривоги, то суд вважає їх непереконливими.

Перш за все, суд звертає увагу, що доказів того, що дійсно була оголошена повітряна тривога у вказаний ву протоколах час та місці апелянт не надав.

Окрім того, навіть за умови оголошення повітряної тривоги і необхідності пройти в укриття, апелянт після завершення повітряної тривоги не повернувся на місце ДТП для з`ясування усіх обставин події, до якої він був причетний.

При цьому, з пояснень ОСОБА_1 , в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вбачається, що він з території АЗС відразу ж поїхав на попередньо заплановану зустріч, а не попрямував в укриття.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд вважає, що невизнання своєї вини ОСОБА_1 необхідно розцінювати, як спосіб захисту, обраний ним з метою уникнути відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, оскільки суд вважає доведеним недотримання ним вимог п. 10.1. ПДР України, відповідно до якого водій повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом, перед початком руху та будь-якою зміною напрямку руху, повинен був переконатися, що це буде безпечним, а також п.2.10 (а) ПДР України, згідно з яким водій повинен залишатися та місці пригоди, до якої він причетний.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій апелянта, а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження у справі за відсутністю події та складу правопорушень, як про це просить апелянт.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251,252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Згідно ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП та накладенні на нього адміністративного стягнення були дотримані в повній мірі з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП.

Постанова Тернопільського міськрайонного суду від 17 вересня 2024 року відносно ОСОБА_1 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні, а тому апеляційні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2024 р щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя