ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 Справа №607/20909/24 Провадження №3/607/8767/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., розглянувши матеріали справ, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернопіль, громадянки України, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , непрацюючої,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2024 близько 03 год. 35 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображала нецензурною лексикою, погрожувала фізичною розправою, а також принижувала його честь та гідність, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, чим порушила вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 16.09.2024 близько 03 год. 35 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: ображала нецензурною лексикою, погрожувала фізичною розправою, принижувала її честь та гідність, шарпала за волосся та штовхала, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, чим порушила вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 16.09.2024 близько 03 год. 35 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображала нецензурною лексикою, погрожувала фізичною розправою, а також принижувала його честь та гідність, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, чим порушила вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи, що по даним матеріалам про адміністративні правопорушення до адміністративної відповідальності притягається одна і та ж особа, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті, провадження у справах про адміністративні правопорушення №607/20909/24 (провадження №3/607/8767/2024), №607/20911/24 (провадження №3/607/8769/2024) та №607/20914/24 (провадження №3/607/8771/2024) щодо ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження.

Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справ, що стверджується даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАД №122678, серії ВАД №122679 та серії ВАД №122680 від 16.09.2024, ОСОБА_1 , не повідомивши причин своєї неявки, в судове засідання не з`явилася, із заявою про відкладення розгляду справ не зверталася.

Також, на офіційному сайті суду в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справ щодо ОСОБА_1 до розгляду, до моменту розгляду справи були зазначені дата, час та місце їх слухання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАД №122678, серії ВАД №122679 та серії ВАД №122680 від 16.09.2024 вбачається, що ОСОБА_1 знала, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо неї розглядатимуться Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 01.10.2024 року о 10 год. 00 хв.

Отже, з урахуванням того, що ОСОБА_1 достеменно знаючи про дату, час та місце розгляду даної справи щодо неї, не повідомивши причин неявки, в судове засідання не з`явилася, клопотань по відкладення розгляду справи не надала, беручи до уваги принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

При вирішенні питання про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд також враховує положення ст. 268 КУпАП, згідно з якими адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не відносяться до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність особи наступає у випадку вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 р. І Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з приписами п. 14 ч. 1 ст. 1 р. 1 вказаного Закону, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 р. 1 даного Закону, фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 1 р. 1 цього ж Закону, дитина, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП доведена матеріалами справи, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у: протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАД №122678, серії ВАД №122679 та серії ВАД №122680 від 16.09.2024, складених у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративних правопорушень, які ставляться у провину ОСОБА_1 ; відеозаписі з назвою: «export-n481y» з нагрудної камери працівників поліції №475784, який міститься на магнітному носії інформації DVD-R диску, на якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 за наведених у складених відносно неї протоколах обставин домашнього насильства щодо її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; формах оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 16.09.2024; копії постанови по справі про адміністративне правопорушення, серії ЕГА №1555685 від 16.09.2024; рапорті т.в.о. командира взводу №1 роти ТОР УПП в Тернопільській області ДПП Чернія О.І. від 16.09.2024, згідно з яким 16.09.2024 близько 03 год. 35 хв. надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про те, що її матір ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство відносно неї та її братів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . В подальшому, неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було вилучено з місця їх проживання та поміщено в центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації, що знаходиться в м. Тернополі по вул. Стрімка, 6; витязі з ІПНП України (електронному рапорті) службової особи УПП в Тернопільській області ДПП Вихованець І. від 16.09.2024, зміст якого є аналогічним змісту рапорту т.в.о. командира взводу №1 роти ТОР УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_5 від 16.09.2024.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Таким чином, оцінюючи досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 , які мали місце 16.09.2024 близько 03 год. 35 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки остання у вказану дату та час вчинила відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, а також вчинила відносно своїх малолітніх синів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих.

При прийнятті рішення, суд також враховує й те, що ОСОБА_1 не скористалася своїм правом взяти участь в судовому засіданні та надати суду пояснення та/або заперечення щодо викладених у складених відносно неї протоколах обставин.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, судом не встановлено.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, що посягають на громадський порядок та громадську безпеку, дані про її особу, щодо якої відсутні у матеріалах справи відомості про притягнення її до адміністративної відповідальності раніше, у тому числі за вчинення домашнього насильства, ступінь вини, а також доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративних правопорушень, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати щодо неї, у відповідності з вимогами ст. 36 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки санкції за вчинені правопорушення є рівнозначними.

При цьому для застосування інших видів адміністративних стягнень, передбачених санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме у виді громадських робіт або адміністративного арешту, які є більш суворими у порівнянні з адміністративним стягненням у виді штрафу, у вказаному випадку достатніх підстав не убачається.

За таких обставин, застосування такого заходу як штраф, на думку суду, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, згідно з якими судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 33-36, 40-1, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №607/20909/24 (провадження №3/607/8767/2024), №607/20911/24 (провадження №3/607/8769/2024) та №607/20914/24 (провадження №3/607/8771/2024) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, об`єднаній справі присвоїти №607/20909/24.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративних правопорушень із ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

СуддяІ. М. Царук