ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
10 жовтня 2024 рокуСправа №: 695/2929/24
Номер провадження 3/695/1797/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 401949 від 08.07.2024р. ОСОБА_1 08.07.2024р. о 17 год. 22 хв. по вул. Шевченка в с. Кропивна керував автомобілем ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_1 , згідно результату тестування алкотестера «Драгер» 68100528, тест №3992 від 08.07.2024 р. 0,23%, в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 свою вину заперечив, вказував, що результат алкотестера для нього був несподіваним, право на повторний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі йому ніхто не роз`ясняв та працівник поліції лише формально надиктував пояснення у протоколі. Крім того, просив врахувати його письмові пояснення про закриття провадження у справі, які отримані судом 09.09.2024р.

Згідно клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, які отримані судом 09.09.2024р., результат огляду на стан сп`яніння з показником 0,23 проміле не може свідчити про перебування його у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий результат є в межах похибки роботи приладу «Драгер Алкотест 6810». Згідно з даними роздруківки результату проходження огляду на стан сп`яніння вказаним приладом, температура зовнішнього повітря на місці події становила 350С, при цьому граничні межі похибки в робочих умовах (при температурі зовнішнього повітря в діапазоні від +25 до +350С) для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: складає +/- 0,05 проміле. Крім того, ознак алкогольного сп`яніння під час зупинки його транспортного засобу він не мав, поводив себе відповідно, а тому причини за якими працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння невідомі. Також, працівники поліції виписали йому направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «Золотоніська БЛ» в якому зазначено, що в 17 год. 40 хв. поліцейський ОСОБА_2 доставив його на огляд в заклад охорони здоров`я, що взагалі не відповідає дійсності. Про невідповідність дій працівників поліції свідчить також те, що вони зупинили транспортний засіб не вказавши про причини зупинки.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якої зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів правил додані наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення, серії ААД №401949 від 08.07.2024р.;

- результат тесту газоаналізатора Alcotest Drager 6810 ARCD-0528 від 08.07.2024, тест № 3992, згідно якого 08.07.2024 о 17:27 проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та встановлено позитивний результат 0.23 проміле;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 08.07.2024р.;

- довідка про не притягнення ОСОБА_1 протягом 2023-2024 років за порушення правил дорожнього руху, передбаченого ст. 130 КУпАП;

- направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 08.07.2024 р., складеного 17 год. 40 хв., згідно якого ОСОБА_1 доставлено в заклад охорони здоров`я працівником поліції ОСОБА_3 ;

- DWD диск з відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), які містить фіксацію адміністративного правопорушення.

Виходячи зі змісту статей 9, 245 та 280 КУпАП суд зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка має бути підтверджена належними доказами. Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення . Під доказуванням у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотне.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об"єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з"ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Однак дослідивши додані до матеріалів справи докази, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суд приходить до висновку, що матеріали справи не свідчать беззаперечно та поза розумним сумнівом про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року).

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також, п. 4 Розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року передбачено, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103, цей порядок визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).

Переглядом відеозапису, який долучено до матеріалів справи судом встановлено, що працівники поліції зупинили автомобіль ВАЗ 2104 під керуванням ОСОБА_1 , запропонували йому дмухнути у скручений папірець після чого запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Причини зупинки транспортного засобу не вказані. Ні нерозбірливої мови, ні нестійкої ходи ні будь-яких інших ознак перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння на відео не зафіксовано. Після проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 неодноразово вказує, що прилад показав лише 0.3 перевищення допустимої норми проміле алкоголю в крові. Однак працівники поліції не зважають на його пояснення, не роз`яснюючи йому його прав, в тому числі на огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, складають матеріали про адміністративне правопорушення та роз`яснюють, що вони вилучають транспортний засіб пояснюючи йому як його в подальшому забрати. В подальшому працівники поліції ознайомлюють ОСОБА_1 із протоколом про адміністративне правопорушення, дають можливість написати свої пояснення та надиктовують до його пояснень пояснення про відмову їхати до лікарні.

Таким чином суд констатує, що належно права, в тому числі, що у випадку незгоди особи з проведеним на місці зупинки транспортного засобу результатом, він має право проведення огляду у відповідному закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не роз`яснено.

Разом із тим в матеріалах справи наявне направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 08.07.2024 р., складеного 17 год. 40 хв., згідно якого ОСОБА_1 доставлено в заклад охорони здоров`я працівником поліції ОСОБА_3 ..

Доставлення ОСОБА_1 в заклад охорони здоров`я не підтверджується жодними іншими доказами по справі в тому числі і відеозаписами, що додані до матеріалів справи. Результати огляду ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я до матеріалів справи не додані.

Окрім вказаного, суд зазначає, що відповідно до п. 3, 4 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД, № 401949, вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції проводився за допомогою приладу Драгер 6810 Drager Alcotesr 6810, ARCD-0528, результат тесту 0,23% проміле, температура повітря +35, що зафіксовано на відео реєстратор та відповідну роз печатку результату тестування.

Відповідно до п. 7 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,20 % проміле алкоголю в крові.

Разом із тим відповідно до інструкції по експлуатації газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» в таблиці №2 вказано межі допустимої погрішності газоаналізатора, парів етанолу у повітрі, що видихається в залежності від температури повітря навколишнього середовища, згідно яких даний прилад при температурі від +35 0 С до +50 0 С має погрішність у 0,05 проміле. Тобто діапазон виміру масової концентрації етанолу у повітрі, що видихається складає від 0 до 0.25.

Таким чином інструкція по експлуатації газоаналізатора допускає можливість похибки показника газоаналізатору «Drager Alcotest 6810», при цьому показник ОСОБА_1 знаходиться в межах такої похибки.

Відтак, вказаний результат огляду не може беззаперечно та поза розумним сумнівом свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у своїй постанові від 08.07.2020 року по справі №463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суд зазначає, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою, суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Разом із тим із матеріалів даної справи вбачається, що працівники поліції отримавши такий результат перевірки не здійснили жодних уточнень, наприклад повторної перевірки на стан сп`яніння чи перевірки на стан сп`яніння особи у медичному закладі, а відразу склали протокол про адміністративне правопорушення не пересвідчившись належним чином у правильності своїх висновків.

При цьому суд звертає увагу, що з відеозапису, долученого до матеріалів справи, встановлено, що працівниками поліції належним чином не роз`яснено положення ст. 266 КУпАП, а саме, що водій має право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, також працівниками поліції не враховано, що у водія не було виявлено явних ознак алкогольного сп`яніння про які в подальшому зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Аналізуючи наведені обставини та оцінюючи зазначені в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а також його вини у вчиненні тих дій, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, 33-35, 130, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.