Справа № 276/2149/24
Провадження по справі № 3/276/1082/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області ЗБАРАЖСЬКИЙ А.М. розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , не працюючого,

за ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

в с т а н о в и в :

19.09.2024 року до Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області надійшли справи № 276/2149/24, № 276/2152/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП.

Вказані протоколи, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передані на розгляд судді Збаражському А.М.

Відповідно до статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З врахуванням викладеного, суддя вважає за доцільне об`єднати, вказані вище справи.

Відповідно до розділу ІІІ п. 6 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20.08.2019 № 814 у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.

Таким чином, об`єднаній справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП необхідно присвоїти номер 276/2149/24.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 07.09.2024 серії ААД №171720, 07.09.2024 року о 13 годині 32 хвилин в с. Давидівка по вул. Кутузова, 27 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Audi 80, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу ALCOtest 6810 або проїхати до медичного закладу відмовився.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 3 статті 130 КУпАП.

Відповідно до про адміністративне правопорушення від 07.09.2024 серії ААД №807601, 07.09.2024 року о 13 годині 32 хвилин в с. Давидівка по вул. Кутузова, 27 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Audi 80, д.н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія, тобто, не маючи права керування таким ТЗ, що було вчинено повторно протягом року, а саме постановою серії ББА №321745 від 15.08.2024 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 5 статті 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подавав, до суду за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не звертався.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З метою недопущення необгрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст.277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, суд визнає причину неявки ОСОБА_1 у судове засідання неповажною і розцінює його неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з чим суд розглядає справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВС України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 3 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а так само і особа, яка відмовилась від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, керувала транспортним засобом, оскільки правопорушення за ст.130 КУпАП вважають закінченим з того моменту, коли така особа розпочала рух і рухалась на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

Таким чином, обов`язковими елементами об`єктивної сторони такого складу правопорушення як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: факт керування транспортним засобом та факт відмови особи, яка керує таким засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до Розділу І п.п. 2-4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Так, доводячи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, поліцейський посилається на обставини, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також відеозапис, здійснений з нагрудної камери поліцейського, що міститься на оптичному диску, який долучений до матеріалів справи.

Судом встановлено, що з відеозапису, наданого відділом поліції, взагалі не зафіксовано рух автомобіля марки Audi 80, д.н.з. НОМЕР_2 , та факту керування ОСОБА_1 07.09.2024 року цим транспортним засобом. На даному відеозаписі, який триває менше 2 хвилин, дві невідомі особи заперечують поліцейському керування ними автомобілем, після чого працівник поліції пропонує одному з них пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовляється, пояснивши, що взагалі не керував транспортним засобом та такі докази у поліцейських відсутні. Згодом, вказані особи безперешкодно йдуть з місця, де велась розмова з поліцейським та останній їм повідомляє, що буде складено протокол.

Згідно Інструкції №1026 із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 18.12.2018 року включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Між тим, як вбачається із долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису на диску з портативного відеореєстратора поліцейського, відео містить фрагмент запису, що унеможливлює встановлення факту керування вказаним у протоколах транспортним засобом.

Інших матеріалів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 07.09.2024 року органом поліції суду не надано.

Суд зазначає, що поліцейським не встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснено їй прав та обов`язків, визначених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Крім того, за змістом статті 256 КУпАП, якщо протокол про адміністративне правопорушення складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, то особа має безумовне право ознайомитися зі змістом протоколу, а також зі своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Проте, як вбачається із відеозапису обставин події, працівники поліції не складали протоколи у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не складали будь-яких інших процесуальних документів. Протоколи про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння, направлення на огляд, розписка про роз`яснення прав і обов`язків та інші документи містять відмітку про відмову особи від підпису чи ознайомлення. Так відеозапис обставин події свідчить про те, що уповноваженими особами були проігноровані вимоги глави 19 КУпАП, та в спілкуванні з особою вони обмежилися лише константуванням факту, що останній відмовляється від проходження освідування. Однак, а ні протоколу, ні інших документів в його присутності складено не було. Вимоги статей 254, 256, 259, 260 КУпАП категорично обумовлюють обов`язкову присутність особи при складенні відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, (у разі коли таку особу було встановлено) та надають можливість уповноваженим особам у випадку ухилення від своїх процесуальних обов`язків осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, доставляти їх, зокрема, до поліцейського відділку для складення протоколу.

Зазначені висновки узгоджуються з послідовною позицією Житомирського апеляційного суду, викладеною, зокрема, у постанові від 21.02.2024 у справі №276/2397/23; постанові від 03.07.2024 у справі № 275/1515/23; постанові від 21.08.2024 у справі № №279/1547/24.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

П.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

З врахуванням сукупності вищевказаних доказів, суд визнає недостовірними дані протоколів про адміністративне правопорушення та матеріали справи додані до протоколів, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 07.09.2024 року о 13 годині 32 хвилин в с. Давидівка по вул. Кутузова, 27 керував транспортним засобом марки Audi 80, д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Належних та достатніх доказів, отриманих з дотриманням встановленого Законом порядку, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбачених ч.3 ст.130, ч.5 ст. 126 КУпАП до протоколу не долучено.

Відповідно до ст.247 ч.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 та ч.5 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 245, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Об`єднати в одне провадження справи № 276/2149/24, № 276/2152/24 про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 130, частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Об`єднаній справі відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 130, частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присвоїти номер 276/2149/24.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.М.Збаражський