Житомирський апеляційний суд
Справа №273/2224/23 Головуючий у 1-й інст. Ковальчук М. В.
Номер провадження №33/4805/1160/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Чорноуса А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника Чорноуса Анатолія Андрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Романівського районного суду Житомирської області від 11 липня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Романівського районного суду Житомирської області від 11 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 08 вересня 2023 року о 18-04 год в місті Баранівка на автодорозі Т-06-01 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в Комунальному некомерційному підприємстві «Баранівська лікарня» з результатом 0,31 проміле та повторним результатом 0,28 проміле, чим порушив вимоги пункту 2.9 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Чорноус А.А. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що справа розглянута суддею районного суду у його відсутності, що порушило право ОСОБА_1 на захист. Зазначив, що лікар закладу охорони здоров`я, який проводив освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не мав досвіду використання приладу «Драгер», про що могли бути заявлені відповідні клопотання. Крім того, суддею районного суду належним чином не обґрунтовано позицію щодо сумнівного висновку від 21 вересня 2023 року, за відсутності алкоголю у крові ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та захисник адвокат Чорноус А.А. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними у матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №257634 від 08 вересня 2023 року, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 561287 від 08 вересня 2023 року; розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП; заявкою про отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS повідомлення; розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №756, виданим Комунальним некомерційним підприємством «Баранівська лікарня» Баранівської міської ради від 08 вересня 2023 року, чеком технічного приладу Драгер № 372, проба позитивна - 0,40 проміле, рапортом поліцейського, довідкою про адміністративне правопорушення, що видана відділенням поліції №1 Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області від 09 вересня 2023 року, диском з відеозаписами з портативних камер працівників поліції.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.9 «а» ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На думку апеляційного суду процедура проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції з дотриманням вимог закону.

Так, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735(далі Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому Постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 .

За положенням ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Так, з досліджуваного судом відеозапису вбачається, що працівники поліції 08 вересня 2024 року близько 18-04 год в місті Баранівка на автодорозі Т-06-01 зупинили водія ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу автомобіля марки «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 за порушення ним ч. 1 ст. 122, ст. 125 КУпАП, про що в подальшому склали постанову серії БАД № 561287. Разом з тим, працівник поліції виказав підозру про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння у зв`язку із запахом алкоголю з ротової порожнини та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу газоаналізатора Драгер, на що той погодився, проба позитивна 0,40 проміле. З результатом ОСОБА_1 не погодився, забажав їхати на огляд до медичної установи. У КНП «Баранівська лікарня» ОСОБА_1 пройшов огляд із застосуванням приладу Драгер із різницею у 20 хвилин із позитивним результатом 0,31 проміле та 0,28 проміле відповідно, за наслідками якого лікарем ОСОБА_2 складено висновок №756 про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння та ознайомлено водія під особистий підпис.

Далі щодо водія складені адміністративні матеріали, водія відсторонено від подальшого руху за кермом транспортного засобу. Документи у водія транспортного засобу не вилучались, оскільки у ході встановлення обставин ДТП, останні були пред`явлені ОСОБА_3 в електронному застосунку «Дія».

Зазначені вище докази суд першої інстанції вірно визнав належними та допустимими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, а відеозапис зі службового автомобіля та портативних камер поліцейських, на думку апеляційного суду, є послідовним та відображає достатньо повну інформацію щодо загальних обставин перебігу подій 08 вересня 2024 року близько 18-04 год в м. Баранівка на автодорозі Т-06-01 та відповідає п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026 та вимогам ст. 251 КУпАП.

Розділом ІІ п. 7 Наказу МВС України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» 09.11.2015 № 1452/735 передбачено, що встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Отже, законодавством України встановлений мінімальний показник вмісту алкоголю в крові 0,2‰, при наявності якого, можна стверджувати про перебування особи в стані алкогольного сп`яніння. Разом з цим, у водія ОСОБА_1 встановлені показники 0,40‰, 0,31‰ та 0,28‰, що перевищує допустиму норму та свідчить про беззаперечне перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння.

Під час перегляду вказаного відеозапису апеляційним судом не встановлено будь-яких порушень з боку працівників поліції відносно ОСОБА_1 ст. 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року, якими закріплена процедура проведення огляду особи на стан сп`яніння.

Аргументи скарги, що огляд у медичному закладі проведений некваліфікованим та недосвідченим лікарем, на думку апеляційного суду, є необґрунтованими та надуманими, не підтверджуються матеріалами справи та відеозаписами, з яких вбачається, що вказаний огляд у КНП «Баранівська лікарня» проводився у кабінеті лікаря за його присутності без порушення встановленого законом порядку. Висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, підписаний лікарем ОСОБА_2 та завірений печаткою, сумнівів щодо його достовірності у апеляційного суду не викликає. Даний висновок є чинним та ОСОБА_1 в установленому законом порядку не оспорювався, а тому безумовно підтверджує факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, матеріали справи містять копію результатів токсикологічного дослідження методом ГХ крові на вміст алкоголю КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради №2862 від 21 вересня 2023 року, за підписом спеціаліста ОСОБА_4 , згідно якого у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у результаті забору зразків крові 08 вересня 2023 року о 20-10 год алкоголю не виявлено (а.с. 41).

На думку апеляційного суду, вказана довідка не спростовує встановлені результати перебування ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння саме після зупинки транспортного засобу працівниками поліції та не є доказом відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Варто зазначити, що із копії даного документу не вбачається на підставі яких документів встановлена особа досліджуваного та чи має спеціаліст ОСОБА_4 повноваження на проведення такого дослідження. Крім того документ, наданий у формі копії та не засвідчений належним чином.

Тому, апеляційний суд, погоджується із думкою суду першої інстанції щодо неналежності результату токсикологічного дослідження методом ГХ крові на вміст алкоголю, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради за № 2862 від 21 вересня 2023 року як доказу у даному провадженні.

Також судом встановлено, що судові засідання, призначені на 05 грудня 2023 року, 15 січня 2024 року, 13 лютого 2024 року, 25 березня 2024 року, 15 травня 2024 року відкладались. Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про обізнаність ОСОБА_1 про розгляд адміністративних матеріалів Романівським районним судом Житомирської області, у зв`язку із ознайомленням з матеріалами справи адвокатом Чорноусом А.А., з наявними у справі поштовими повідомленнями про вручення судових повісток та неодноразовим поданням клопотань про відкладення слухання справи (а.с. 28, 30, 36, 40, 42, 47). Аргументи скаржника щодо незаконності дій суду першої інстанції у частині розгляду справи у відсутності скаржника та його захисника є необґрунтованими та не узгоджуються із матеріалами справи, а проведення судового засідання із винесенням постанови 11 липня 2024 року у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Чорноуса А.А. узгоджується із практикою Європейський суд з прав людини та відповідає нормам ст. 268 КУпАП. Тому доводи скаржника щодо порушення судом його права на захист апеляційний суд вважає необґрунтованим.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королвства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Тому, доводи захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими і спростовуються, як вищевказаним диском з відеозаписом події від 08 вересня 2023 року за участю ОСОБА_1 , так і іншими матеріалами справи.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, щодо невизнання ОСОБА_1 своєї вини, розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Також не підлягає задоволенню клопотання захисника про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП відносно ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП. Обґрунтовуючи дане клопотання, захисник послався на те, що на час апеляційного розгляду закінчився, передбачений ст. 38 КУпАП, річний строк накладення адміністративного стягнення. Проте справа судом першої інстанції розглянута в межах строків накладення адміністративного стягнення, а закінчення таких строків на час розгляду справи апеляційним судом не є підставою для закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Чорноуса Анатолія Андрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Романівського районного суду Житомирської області від 11 липня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь