Провадження № 3/679/770/2024
Справа № 679/1550/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року

місто Нетішин Хмельницької області

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Безкровний Ігор Григорович, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України (паспорт № НОМЕР_1 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2024 року об 21:16 год. ОСОБА_1 , рухаючись поблизу бкудинку № 8 по вул. Будівельників м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, керувала транспортним засобом «Suzuki GSF 1200 Bandit» із реєстраційним номером НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, тремтіння рук, неприродня блідість обличчя, та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху відмовилася від проходження медичного огляду у медичному закладі на стан наркотичного сп?яніння.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань не надавала.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 268 КУпАП, згідно з якою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суддя вважав за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

При цьому суддя взяв до уваги правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, відповідно до якого направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, а також наступних постановах Верховного Суду: від 27.11.2019 у справі № 913/879/17; від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19; від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б; від 28.01.2021 у справі № 820/1400/17; від 31.03.2021 у справі № 640/2371/20; від 20.04.2021 у справі № 826/12038/17).

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення про неможливість вручення судової повістки із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням учасника про дату, час і місце розгляду справи, позаяк зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є зокрема всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

У ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» № 1306 від 10.10.2001, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із п. 2.5 ПДР вбачається, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п. 12 розд. ІІ вказаної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, оскільки провести такий огляд за допомогою лабораторного дослідження біоматеріалу на місці неможливо, тому працівники поліції мають запропонувати особі, в якої виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, пройти такий огляд у медичному закладі у лікаря-нарколога.

Згідно з п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення повністю підтверджується наступними дослідженими суддею доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 135502 від 23.09.2024 (а.с. 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій (а.с. 4);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3117942 від 23.09.2024, згідно з якою 23.09.2024 о 22:24 год. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Suzuki GSF1200» із реєстраційним номером НОМЕР_2 , не пред`явила посвідчення водія відповідної категорії, у зв`язку з чим на неї було накладене адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 грн (а.с. 7).

- відеозаписами, на яких зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі після зупинення транспортного засобу під її керуванням та виявлення в неї ознак наркотичного сп`яніння працівником поліції (а.с. 10).

Із досліджених доказів суддею встановлено, що 23.09.2024 о 21:16 год. ОСОБА_1 , рухаючись поблизу бкудинку № 8 по вул. Будівельників м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області та керуючи транспортним засобом «Suzuki GSF 1200 Bandit» із реєстраційним номером НОМЕР_2 , була зупинена працівниками поліції, які встановили відсутність в неї посвідчення водія відповідної категорії та виявили ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим останніми було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд для виявлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, проте вона від проходження відповідного огляду відмовилася, а отже в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що спростовують чи ставлять під сумнів факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, що зазначаються у відповідному протоколі про адміністративне правопорушення, а так само факт її відмови від проходження в медичному закладі огляду на стан наркотичного сп`яніння після виявлення в неї ознак такого сп`яніння. Так, із досліджених суддею відеозаписів вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та виявлення в неї ознак наркотичного сп`яніння остання не заперечувала наявності в неї таких ознак та проігнорувала пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, суддя вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , відомості про притягнення якої до адміністративної відповідальності раніше в матеріалах справи відсутні, ступінь її вини, відсутність пом`якшуючих чи обтяжуючих обставин, суддя вважає за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде необхідним та достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Суддя бере до уваги, що згідно з довідкою старшого інспектора СРПП ВПД № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Меліщука М. від 24.09.2024 відповідно до бази «ІПНП» ОСОБА_1 посвідчення водія станом на 24.09.2024 не отримувала (а.с. 8).

Також суддя враховує, що відповідно до роз`яснень, викладених у п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2015, суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Разом із цим відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 23.10.1995 у справі «Шмауцер проти Австрії» зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається ЄСПЛ кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення ЄСПЛ від 23.09.1998 у справі «Маліге проти Франції»).

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ зазначає, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (рішення у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008).

У свою чергу, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20 виклала правовий висновок стосовно можливості позбавлення права керування транспортними засобами осіб, які не мають посвідчення водія, в якому вказала, що правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей, і полягає у забороні керувати транспортними засобами. Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не має посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом. З огляду на це суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а не позбавлення посвідчення водія, яке до того ж є безальтернативним, з огляду на що (та з урахуванням відповідного правового висновку Верховного Суду) суддя не вбачає підстав накладати в даному випадку адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, незважаючи на те, що посвідчення водія ОСОБА_1 не отримувала.

Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

За таких обставин, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7-9, 24, 27, 30, 33-35, 401, 130, 245, 251, 252, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, в дохід держави (номер рахунку отримувача (IBAN) UA0022001; отримувач коштів ГУК у Хмельницькій області /Хмельницька обл./ 21081300; код банку отримувача (ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) 899998; код класифікації доходів бюджету 21081300) із позбавленням її права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 605,60 грн (шестисот п`яти гривень шістдесяти копійок).

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в добровільному порядку в п`ятнадцятиденний строк із дня вручення копії постанови сума штрафу буде стягнута в порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк із дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців. У разі її оскарження перебіг строку давності зупиняється до розгляду апеляційної скарги.

Суддя І.Г. Безкровний