Провадження № 33/824/3758/2024 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 23 жовтня 2023 року о 18 годині 30 хвилин керував транспортним засобом «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Саксаганського, 108/18, в м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене почервоніння шкіряного покриву обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці та медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та ухвалити нове рішення, яким провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ОСОБА_1 інкримінується те, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак судом не взято до увагу ту обставину, що водію ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено його право проходити такий огляд у закладі охорони здоров`я, а також було порушено його право на захист під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Вважає, що працівниками поліції не здобуто та не надано суду жодного об`єктивного та беззаперечного доказу вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, а ОСОБА_1 , категорично заперечує факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, працівниками поліції не зафіксовано безпосередні дії ОСОБА_1 по керуванню транспортним засобом, оскільки під час прибуття працівників поліції на місце пригоди, ОСОБА_1 знаходився поблизу належного йому автомобіля, а не на місці водія. Відповідно, якщо ОСОБА_1 не перебував у статусі водія, то на нього не розповсюджувалися вимоги п.п. «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху України.

Таким чином, на думку сторони захисту, у своїй сукупності докази по справі не підтверджують наявність в діях водія ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності , та захисника Большакову А.К. , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вимогами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за обставин, викладених у постанові, стверджується сукупністю доказів, які містяться в матеріалах справи, а саме в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №440420, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 23.10.2023 року, письмових поясненнях ОСОБА_3 , відеозапису події з бодікамери поліцейського, яким суд надав належну правову оцінку.

Так, ОСОБА_1 не заперечується та обставина, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був водієм та не керував транспортним засобом, спростовуються відомостями відеозапису з нагрудної бодікамери працівника поліції.

Зокрема, з відеозапису події вбачається, що працівники поліції прибули на виклик щодо ДТП, учасником якої був водій ОСОБА_1 , який не заперечував свого статусу водія та обставин дорожньо-транспортної події. Разом з тим, працівниками поліції встановлено ознаки алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , які були йому оголошені, та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу або в закладі охорони здоров`я.

Факт статусу ОСОБА_1 як водія транспортного засобу підтверджується і письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , які наявні в матеріалах справи.

Посилання апеляційної скарги на порушення працівниками поліції права на адвокатський захист під час складання протоколу є безпідставним, оскільки такого клопотання ОСОБА_1 не заявляв та жодних заперечень щодо оформлення процесуальних документів не висловлював .

Таким чином , матеріали справи містять достатньо допустимих доказів того, що ОСОБА_1 , як особа, яка керувала транспортним засобом, є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт заперечення ОСОБА_1 перебування його у стані алкогольного сп`яніння правильності висновку судді не спростовують, оскільки у його діях встановлений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що полягає у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інших міркувань, які б ставили під сумнів правильність висновку судді та підтверджували відсутність події та складу адміністративного правопорушення, в апеляційній скарзі не наведено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст.33 КУпАП.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати безумовними підставами для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль