Справа № 203/6453/23
Провадження № 3/0203/970/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2024 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої водієм трамвайного вагону в Депо №3 КП «ДЕТ» ДМР, за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема протокол про адміністративне правопорушення від 21.10.2023 року, серії ААД №555907, відносно водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої водієм трамвайного вагону в Депо №3 КП «ДЕТ» ДМР, за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2024 року, судову справу №203/6453/23, провадження №3/0203/970/2024, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М. та передано канцелярією суду 29.04.2024 року.

У судове засідання з`явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка визнала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у день ДТП 21.10.2023 року, оскільки виконувала вимогу начальника, щоб не затримувати рух трамваю.

Суд, заслухавши усні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходить таких висновків.

Судом встановлено, що за відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення від 21.10.2023 року, серії ААД №555907, 21.10.2023 року о 12:40 годині в м. Дніпрі, по вул. С. Бандери, 2, водій ОСОБА_1 , керуючи трамвайним вагоном №1263 здійснила зіткнення з транспортним засобом «Хюндей Акцент», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та залишила місце дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), до якої вона причетна. Тим самим водій порушила вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

У протоколі не вказано потерпілої особи, а також зафіксовано, що до протоколу додаються пояснення на окремому аркуші, тимчасово вилучені документи: посвідчення водія, серії НОМЕР_2 , видане 14.04.2022 року, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом: серії НОМЕР_3 .

За змістом рапорту від 21.10.2023 року, складеним працівником поліції поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Гончаровим Є.О., вказано, що 21.10.2023 року о 12:35 годині під час несення служби у складі екіпажу «Легіон-221» отримали виклик на службовий планшет про ДТП без травмованих в м. Дніпрі по вул. С. Бандери, прибули на місце виклику та відібрали пояснення від учасників ДТП, виявилось, що водій трамвайного вагону №1263 КП «ДЕТ» ДМР під час ДТП зупинилась, потім зробила фото ДТП та поїхала з місця події до приїзду патрульної поліції, через деякий час повернулась. Водія встановлено як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від громадянки ОСОБА_1 відібрані пояснення та складено протокол, серії ААД №555907, за ст. 122-4 КУпАП за порушення п. 2.10 ПДР.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2023 року, судову справу №203/6453/23, провадження №3/0203/3224/2023, було розподілено головуючому судді Смольнякову О.О.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (головуючий суддя Смольняков О.О.) від 02.11.2023 року, справа №203/6453/23, провадження №3/0203/3224/2023, було направлено справу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-4 КУпАП до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області для належного оформлення.

За змістом постанови суд вказав, що ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП мають причинно-наслідковий зв`язок. Під час підготовки до розгляду справи встановлено, що до суду надійшов лише протокол відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, протокол відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП до суду не надходив. Тому суд повернув справу до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області для дооформлення.

Відповідно до рапорту інспектора відділу розшуку та ОМДТП УПП в Дніпропетровській області ДПП капітана поліції Коваленка С. від 30.01.2024 року, після доопрацювання до справи було долучено копію протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 , серії ААД №555905, від 21.10.2023 року відносно водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (головуючий суддя Вусик Є.О.) від 22.02.2204 року, справа №203/6453/23, провадження №3/0203/509/2024, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-4 КУпАП були повернуті до відділу адміністративної практики УПП в Дніпропетровській області ДПП для належного оформлення.

За змістом постанови суд вказав, що з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 видно, що до нього додаються пояснення ОСОБА_1 на окремому аркуші. Однак, до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська матеріали адміністративної справи надійшли без цих пояснень ОСОБА_1 .

Відповідно до рапорту інспектора відділу розшуку та ОМДТП УПП в Дніпропетровській області ДПП капітана поліції Коваленка С. від 11.04.2024 року, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №555907, було допущено помилку, оскільки пояснення ОСОБА_1 були спрямовані разом з протоколом за ст. 124 КУпАП.

Під час судового засідання 15.05.2024 року судом було встановлено, що працівники поліції не довели належними та допустимими доказами наявність в діях водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Так, у судовому засіданні судом були досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 21.10.2023 року, серії ААД №555907, зміст якого описаний вище, рапорти, зміст яких описаний вище, копія протоколу про адміністративне правопорушення від 21.10.2023 року, серії ААД №555905 за ст. 124 КУпАП відносно водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за змістом якого зафіксовано, що 21.10.2023 року о 12:40 годині в м. Дніпрі, вул. Степана Бандери, в районі електроопори №17, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом МАЗ 203065, д.н.з. НОМЕР_4 , при зміні напрямку не переконався в безпеці маневру, внаслідок чого створив аварійну ситуацію для транспортного засобу «HYUNDAI ACCENT», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який у свою чергу, змінив напрямок руху та допустив зіткнення з трамваєм Т-З, інвентарний №1263 під керуванням водія ОСОБА_1 , після чого транспортний засіб «HYUNDAI ACCENT», д.н.з. НОМЕР_1 , продовжив некерований рух вчинив зіткнення з транспортним засобом МАЗ 203065, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 ; при ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, потерпіли: ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що відповідно до п. 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (в редакції, чинній станом на момент вчинення адміністративного правопорушення), у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до положень ст. 122-4 КУпАП (в редакції, чинній станом на момент вчинення адміністративного правопорушення), залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Об`єктом адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (формальний склад). Суб`єкт адміністративного правопорушення загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до положень ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 08.07.2020 року, справа №463/1352/16-а, провадження №К/9901/21241/18, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції з прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України», Суд вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому суд наголошує на тому, що з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Так, у ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, судом були оцінені докази, наявні в матеріалах справи, за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналіз встановлених у судовому засіданні обставин справи та досліджених доказів крізь призму вказаних вище норм та поза розумним сумнівом, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом вчинення адміністративного правопорушення та встановлення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а інших доказів, зокрема, фото чи відеозаписів, пояснень водіїв, в тому числі водія ОСОБА_1 , Управлінням патрульної поліції суду не було надано.

Отже, суд, аналізуючи письмові докази, наявні в матеріалах справи, з точки зору їх належності, допустимості, об`єктивності та достатності, враховуючи положення п. 2.10 ПДР, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, вважає недоведеними вину водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, враховуючи, що в ході судового розгляду справи в діях водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не було встановлено наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, доходить висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 122-4, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283-285 КУпАП, суд,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ф.М. Ханієва