Справа № 598/2301/24
провадження № 3/598/1188/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

"10" жовтня 2024 р. Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Щербата Г.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

До провадження Збаразького районного суду надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №129071, «14 вересня 2024 року о 11 годині 23 хвилин в м.Збаражі, по вул.Грушевського, Тернопільської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Хюндай» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та виражене тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест номер 6820 та в медичному закладі для визначення ступеню алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП».

Від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Вину у вчиненому не визнає та просить закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Посилається на те, що після того, як працівник поліції повідомив йому про порушення ним правил дорожнього руху і відносно нього буде винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, поліцейський одразу запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння без жодних підстав, не оголошуючи причини та ознаки, що вказують на перебування його в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням інструкції проведення такого огляду. За таких обставин він правомірно відмовився пройти огляд на стан спяніння, оскільки підстав для проведення щодо нього такого огляду не було.

У відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858 (надалі Інструкція), за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 129071 від 14 вересня 2024 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовився, а також відмовився пройти огляд у медичному закладі.

Разом з тим, викладені у протоколі дані не відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам.

Так, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

При цьому суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так з відеозапису нагрудних відеокамер працівників поліції, в частині якого немає звуку, вбачається, що після того, як працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 причину зупинки керованого ним транспортного засобу, та повідомив, що відносно нього буде винесено постанову за порушення ПДР України, то одразу запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у найближчому медичному закладі, не вказуючи виявлених ознак алкогольного сп`яніння, на що водій відмовився.

Разом з тим, вказаний відеозапис не містить відомостей про те, яким чином інспектор поліції прийшов до переконання про наявність зазначених ним у протоколі ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, порушення координації рухів.

Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно із ознаками описаними у цій Інструкції.

Згідно ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Із вказаних норм вбачається, що законним огляд водіїв на стан відповідного виду сп`яніння є лише тоді, коли у діях цих осіб вбачаються чіткі ознаки конкретного виду сп`яніння, чи перебування під дією лікарських препаратів.

Така вимога поліцейського повинна бути підставною та узгоджуватися із приписами норм законів та підзаконних актів щодо наявності у водії ознак сп`яніння для пред`явлення цієї вимоги.

Наявність такої ознаки, як різкий запах алкоголю з ротової порожнини у ОСОБА_1 із відеозапису встановити неможливо та на цьому ж відеозаписі не відображено таких ознак сп`яніння у ОСОБА_1 як почервоніння шкіри обличчя, порушення координації рухів, про що вказано у протоколі про адміністративне правопорушення і такі ознаки водієві не повідомлялися.

Поряд з цим, водій Боднар, який притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП при спілкуванні з поліцейськими відповідно до обстановки, яка відбувалася, поводить себе чітко та адекватно, відповідає на запитання поліцейських, має чіткі рухи, виконує законні вимоги поліцейського.

Таким чином, в ході дослідження відеозапису, ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не було виявлено, та його поведінка не вказувала на перебування його в стані сп`яніння.

Виходячи зі змісту ст.ст.7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина друга ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Згідно вимог ч.2 ст.251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, слід зазначити, що суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України, необхідно відмовити, а справу провадженням закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, оскільки відсутні належні допустимі докази керування 14 вересня 2024 року о 11 годині 23 хвилин, по вул.Грушевського, в м.Збаражі Тернопільської області, водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та виражене тремтіння пальців рук, що зобов`язувало його пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або визначення ступеню алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, від чого водій відмовився. Наданий до протоколу єдиний доказ відеозапис, не дає змоги довести вину водія ОСОБА_1 у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, та у відмові пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Вказаний висновок у даній справі узгоджується із висновком, викладеним Тернопільським апеляційним судом у постанові від 03 червня 2024 року у справі №598/816/24.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, ст.284, ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

В притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП відмовити, а дану справу провадженням закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

На дану постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Галина ЩЕРБАТА