справа № 631/1192/24
провадження № 3/631/521/24

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 року селище Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшов адміністративний матеріал щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний адміністративний матеріал з єдиним унікальним № 631/1192/24 (провадження № 3/631/521/24) відповідно до Контрольного журналу судових справ і матеріалів, передано на розгляд судді Пархоменко І. О.

Також, до Нововодолазького районного суду Харківської області від Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшов ще один адміністративний матеріал щодо притягнення тієї самої особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Вказаний адміністративний матеріал з єдиним унікальним № 631/1193/24 (провадження № 3/631/522/24) відповідно до Контрольного журналу судових справ і матеріалів, передано на розгляд судді Пархоменко І. О.

Постановою судді від 23 вересня 2024 року справи про адміністративні правопорушення № 631/1192/24 (провадження № 3/631/521/24), № 631/1193/24 (провадження № 3/631/522/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднано в одне судове провадження з єдиним номером справи № 631/1192/24, провадження № 3/631/521/24.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 та його захисник Павленко М. В. завчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи від учасників судового провадження не надійшло, суддя вбачає наявність правових підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Через систему «Електронний суд» за вхідним № 6607/24-вх. адвокат Павленко М. В. надав клопотання про закриття адміністративного провадження, де зазначив що поліцейским СРПП ВП №3 Харківського РУП №1 ВП ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Шарапою К. С. при складанні протоколу порушено порядок встановлення особи, і відповідно, прізвище правопорушника зазначено як « ОСОБА_2 », тоді як фактично, згідно з ID - карткою, прізвище є « ОСОБА_3 ». Отже, протокол про адміністративне правопорушення ААД №838304 від 13 липня 2024 року, складений працівником поліції відповідно особи, не встановленої у законний спосіб, що тягне за собою суттєве порушення Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», і як наслідок недійсність самого протоколу.

Зазначив, що дата та час складання протоколу ААД №838304 - 13 липня 2024 року, 23 година 30 хвилин, тоді як у графі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» працівник поліції вказує, що «13 липня 2024 року, о 20 годині 52 хвилини, водій ОСОБА_1 , керував ТЗ з явними ознаками наркотичного сп`яніння», але не надає доказів що саме о 20 годині 52 хвилин у водія ОСОБА_1 були виявлені вказані ознаки.

Різниця у часі керування транспортним засобом ОСОБА_1 та складанням протоколу ААД №838304, ураховуючи данні з протоколу, становить 2 години 38 хвилин. Ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 були виявлені після його добровільного спілкуванням з працівниками поліції 13 липня 2024 року, під час складання протоколу ААД №838304 о 23 годині 30 хвилин, а не під час керування транспортним засобом, як викладено у протоколі ААД №838304 о 20 годині 52 хвилини.

Зауважив, що на час оформлення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 13 липня 2024 року о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 не керував будь яким транспортним засобом, так як після спілкування з працівниками поліції по телефону пішки вийшов до них, і тому згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.10 Правил дорожнього руху України вважається пішоходом. А тому факт складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП з вимогою проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відносно пішохода ОСОБА_1 , який навіть не перебував за кермом транспортного засобу є протиправним та незаконним.

На думку захисника ОСОБА_4 , як при складанні протоколу ААД №838304, так і при складанні направлення водія транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не встановлено особу у спосіб, передбачений Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»

Окрім цього в тексті направлення на огляд, в протоколі ААД №838304, в інших матеріалах адміністративної справи № 631/1192/24 відсутні данні та інформація про право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв закладом охорони здоров`я Нововодолазька центральна лікарня.

За Розділом ІІІ "Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів" спільного наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Лікар повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо).

Не виконання працівниками поліції вимог наказу № 1452/735 тягне за собою визнання направлення на огляд не дійсним.

Окрім цього, захисник ОСОБА_4 , посилаючись на приписи Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, звернув увагу на те, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Посилаючись на п. 38 рішення Касаційного адміністративного Суду у складі Верховного Суду у справі №404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) (провадження №К/9901/21130/18) від 20 лютого 2019 року щодо визначення особи "водія" при притягненні до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП вказав, що за висновком сторони захисту ОСОБА_1 на час складання протоколу ААД №838304, не перебував за кермом транспортного засобу, а відеозапис зроблено лише в частині відмови.

Таким чином, під час виявлення ознак наркотичного сп`яніння особи пішохода, без фіксації керування транспортним засобом на час виявлення цих ознак, не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці складання адміністративного протоколу не доводить факт керування транспортним засобом особою з ознаками сп`яніння.

Також адвокат Павленко М. В. звернув увагу на те що якщо інформація стосується неправомірних дій працівників поліції, а саме складання адміністративних документів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно пішохода це неналежний доказ.

Просив справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вивчивши клопотання захисника ОСОБА_4 , ретельно дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суддя встановив наступне.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 838305 від 13 липня 2024 року вбачається, що 13 липня 2024 року о 20 годині 52 хвилини водій ОСОБА_1 , поблизу аграрного коледжу по вул. К. Шитєва с. Липкуватівка Харківського району Харківської області, не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, яку поліцейські здійснили шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору, а також увімкненням спеціального звукового сигналу, тобто не виконав вимоги п. 2.4, 8.9 б Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Від керуванням транспортним засобом відсторонений.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 838304 від 13 липня 2024 року вбачається, що 13 липня 2024 року о 20 годині 52 хвилин водій ОСОБА_1 , за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Липкуватівка, вул. Шитєва, поблизу буд. 41, керував транспортним засобом HONDA ZX, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звуження зіниць очей, не реагування на світло, підвищена жвавість ходи, мови, почервоніння обличчя), яке було виявлено о 22 годині 20 хвилин. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під відеозапис. Від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30 червня 1993 року встановлені обов`язки учасників дорожнього руху, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 2 липня 2015 року (зі змінами та доповненнями) поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

З протоколу Серії ААД № 838305 від 13 липня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

За диспозицією ч. 1 ст. 122-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Згідно з п. 8.9 Б Правил дорожнього руху вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу;

Відповідно протоколу Серії ААД № 838304 від 13 липня 2024 року ОСОБА_1 обвинувачується у вчинення адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, визначено що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частина 2 ст. 266 КУпАП унормовано що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Зазначене кореспондується з п. 7 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09 листопада 2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, дослідженими суддею, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення Серії ААД № 838305 від 13 липня 2024 року, з якого вбачається, що 13 липня 2024 року о 20 годині 52 хвилини водій ОСОБА_1 , поблизу аграрного коледжу по вул. К. Шитєва с. Липкуватівка Харківського району Харківської області, не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, яку поліцейські здійснили шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору, а також увімкненням спеціального звукового сигналу. Зазначений протокол містить підписи уповноваженої посадової особи, яка його склала, та правопорушника, відомості про роз`яснення ОСОБА_1 змісту ст. 63 Конституції України та його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Незгоди з протоколом особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не висловлювала, жодних заперечень, або зауважень не зазначала;

- протоколом про адміністративне правопорушення Серії ААД № 838304 від 13 липня 2024 року, за яким 13 липня 2024 року о 20 годині 52 хвилин водій ОСОБА_1 , за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Липкуватівка, вул. Шитєва, поблизу буд. 41, керував транспортним засобом HONDA ZX, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звуження зіниць очей, не реагування на світло, підвищена жвавість ходи, мови, почервоніння обличчя), яке було виявлено о 22 годині 20 хвилин. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під відеозапис. Від керування транспортним засобом відсторонений. Зазначений протокол містить підпис уповноваженої посадової особи, яка його склала, та правопорушника, відомості про роз`яснення ОСОБА_1 змісту ст. 63 Конституції України та його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Незгоди з протоколом особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не висловлювала, жодних заперечень, або зауважень не зазначала;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 608778 від 14 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП;

- рапортом інспектора СРПП відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області рядового поліції Б. Баглікова від 14 липня 2024 року, відповідно до якого 13 липня 2024 року о 20 годині 52 хвилин в Харківській області, Харківський район, с. Липкуватівка, по вул. К. Шитєва, поблизу будинку № 41, ОСОБА_1 керував транспортним засобом HONDA ZX без мотошолома, транспортний засіб у законному порядку не зареєстрований, не виконав законну вимогу про зупинку, виїхав через місцевість, де затрудняється рух службового авто, та через зелені насадження та просіки, після чого переслідування відбулося пішим ходом, наздогнати не вдалось. Після телефонної розмови правопорушник погодився вийти до них за адресою: с. Липкуватівка, поблизу аграрного коледжу, близько о 23 годині. Під час розмови було встановлено, що у ОСОБА_5 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме, зіниці очей не реагують на світло, підвищена жвавість рухливості ходи, мови, почервоніння обличчя, посвідчення водія відсутнє. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився;

- направленням до закладу охорони здоров`я «НОВОВОДОЛАЗЬКА ЦЕНТРАЛЬНА ЛІКАРНЯ» на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 13 липня 2024 року;

- відеозаписами, долученими до адміністративного матеріалу за рапортом поліцейського СРПП відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції К. Шарапи від 14 липня 2024 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 не виконав вимогу поліції про зупинку транспортного засобу та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Вказані докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст. 251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані. Дії уповноважених посадових осіб, що складали адміністративний матеріал, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Отже, на виконання приписів ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, тобто невиконання водцієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, а також ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Невизнання ОСОБА_1 вини суддя розцінює, як спосіб захисту, обраний ним, та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Суддя не приймає до уваги доводи захисника ОСОБА_4 , щодо закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, з огляду на таке.

Так, твердження адвоката Павленка М. В. про недійсність протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД №838304 від 13 липня 2024 року, оскільки при його складанні порушено порядок встановлення особи, і відповідно, прізвище правопорушника вказано як « ОСОБА_2 », тоді як фактично, згідно з ID - карткою, прізвище - « ОСОБА_3 », є хибними та не грунтуються на вимогах закону.

За приписами КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Саме складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, що встановлює виявлені порушення.

Отже, протокол є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення і не має наперед встановленої сили, а оцінюється суддею при вирішенні справи по суті з точки зору належності, допустимості, достовірності. Тобто, протокол не є єдиним доказом по справі, а оцінюється в сукупності з іншими доказами.

Суддею встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення Серії ААД №838304 від 13 липня 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідає вимогам приписів ст. 256 КУпАП. Незгоди з протоколом особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не висловлювала, жодних заперечень, або зауважень не зазначала.

Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, на думку судді, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Суддею при розгляді справи про адміністративне правопорушення особа правопорушника встановлена на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_1 ID - картка, що була долучена захисником ОСОБА_4 до матералів справи.

Отже, зазначення у протоколі прізвища « ОСОБА_2 », замість правильного - « ОСОБА_3 », свідчить лише про наявність описки при викладенні у письмовому вигляді прізвища правопорушника й не тягне за собою визнання протоколу недійсним, і тим паче не спростовує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних проступків за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо твердження адвоката Павленка М. В. про визнання направлення на огляд не дійсним, оскільки в тексті цього направлення, в протоколі ААД №838304, в інших матеріалах адміністративної справи № 631/1192/24 відсутні данні та інформація про право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв закладом охорони здоров`я Нововодолазька центральна лікарня, суддя зазначає наступне.

Частиною ч. 6 ст. 266 КУпАП унормовано, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, розділ Х Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП.

За п. 3 розділу Х вказаної інструкції направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Відповідно до приписів п. 6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду ( п. 8 Порядку).

Одночасно, розділ ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає алгоритм проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Так, за п. 8, 9 розділу ІІ зазначеної Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

При вивченні додатку 1 до цієї Інструкції суддею було з`ясовано, що форма направлення на огляд водія потребує лише найменування закладу охорони здоров`я і не вимагає інформації про право проведення такого огляду, оскільки для проведення огляду особа імперативно може бути скерована тільки до закладу охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Із зазначено вище випливає, що чинне законодавство не містить обов`язку працівників поліції зазначати у направленні на огляд водія інформації про право проведення такого огляду, відповідним закладом охорони здоров`я, а тому суддя доходить висновку, що твердження захисника ОСОБА_4 про порушення працівниками поліції норм чинного законодавства та посадових інструкцій при складанні адміністративного матеріалу, а саме, визнання направлення на огляд не дійсним, оскільки в тексті направлення на огляд, в протоколі ААД №838304, в інших матеріалах адміністративної справи № 631/1192/24 відсутні данні та інформація про право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв закладом охорони здоров`я Нововодолазька центральна лікарня, є безпідставними та такими що не базуються на вимогах закону.

Суддя критично сприймає посилання захисника Павленка М. В. на те що протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено стосовно пішохода ОСОБА_1 (різниця у часі між керуванням транспортним засобом ОСОБА_1 та складанням протоколу ААД №838304 становить 2 години 38 хвилин), який навіть не перебував за кермом транспортного засобу, та не може взяти їх до уваги, з огляду на таке.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 29 червня 2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Згідно з ч. 3, 4 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Різниця у часі між керуванням транспортним засобом ОСОБА_1 , встановленням у нього працівниками поліції ознак наркотичного сп`яніння, відмовою від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та складанням протоколу ААД №838304 пов`язана виключно з протиправною поведінкою правопорушника, а саме, невиконанням водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Слід урахувати що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України, а тому, суддя вбачає його поведінку, як свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчинених правопорушень, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Твердження захисника ОСОБА_4 щодо наявності відеозапису тільки у частині відмови від огляду без фіксації керування транспортним засобом є безпідставними та такими, що спростовуються доказами, дослідженими суддею.

Відеозаписи з портативного відеореєстратора Tecsar і. н. -6 та реєстратора службового транспортного засобу і. н. /8 було досліджено суддею при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та встановлено, що на ньому зафіксовано обставини подій, які відбулися 13 липня 2024 року, а саме, керування ОСОБА_1 транспортним засобом, невиконання ним вимог поліцейського щодо зупинки транспортного засобу та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Посилання адвоката Павленка М. В. на рішення Касаційного адміністративного Суду у складі Верховного Суду у справі №404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) (провадження №К/9901/21130/18) від 20 лютого 2019 року є недоречним, оскільки обставини цієї справи не є релевантними обставинам справи що розглядається.

Окрім того, суддя зазначає, що при дослідженні доказів по справі не встановлено, що ці докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а тому не бере до уваги твердження захисника ОСОБА_4 з приводу того, що докази, надані по справі є недопустими.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суддя дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, а саме, невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, а також передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зауважив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Обираючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує приписи ст. 23 КУпАП, якими визначено, що адміністративне стягнення застосовується не тільки з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, й бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, з урахуванням положень ст. 34, 35 КУпАП, суддею не встановлено.

Приписами ч. 2 ст. 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Ураховуючи викладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень та досягнення мети адміністративного покарання, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до вимог ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 33 - 36, 40-1, 122 130, 245, 251, 252, 266, 279, 280, 283 - 285, 287, 291 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Інструкцією з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, який стягнути на користь держави (Номер рахунку (IBAN) : UA 0020001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Отримувач: ГУК Харківської області- код -21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947; Банк отримувача : Казначейство України (ЕАП) електронне адміністрування податку) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 605 гривень 60 копійок судового збору (Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783; Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); Номер рахунку (IBAN) - UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106, Отримувач -ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

В разі не сплати штрафу у строк встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП у порядку примусового виконання постанови стягується штраф у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький суд Харківської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І. О. Пархоменко