ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/17084/24

3/522/8163/24

08 жовтня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лагода К.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, водія-електрика радіорелейної станції 1 радіорелейного взводу 1 радіорелейної роти 2 радіорелейного батальйону військової частини НОМЕР_1 , матрос, проживаючого за адресою: ВМКЙ ПР,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі - КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 30.09.2024р., матрос ОСОБА_1 , 25.09.2024 приблизно о 17:00, будучи військовослужбовцем, під час несення служби на території Військово-медичного клінічного центру Південного регіону за адресою, АДРЕСА_1 (більш точну адресу зазначити неможливо у зв`язку із введенням на території України воєнного стану) на посаді водія-електрика радіорелейної станції 1 радіорелейного взводу 1 радіорелейної роти 2 радіорелейного батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, допустив порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для захисту та безпеки України в умовах особливого періоду, що виразилося у вживанні алкогольних напоїв, після чого перебував за місцем розташування підрозділу у нетверезому стані, внаслідок чого був відсторонений від виконання обов`язків військової служби, що утворює собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-17 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив що у вказані у протоколі час та місці його зняли з наряду під час чергування бо думали, що він п`яний, однак алкогольні напої він не вживав. Всі обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності. Освідування на стан сп`яніння з ним не проводили. У подальшому він під тиском написав пояснювальну про визнання своєї вини у вчиненому, а потім його викликали до прокурора та в суд.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 172-17 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 172-17 встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, матеріали справи не містять будь-яких фактичних даних, які б надавали суду можливість зробити висновок про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме вони не містять доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-17 КУпАП,

Наявність в матеріалах справи лише повідомлення Начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону полковника медичної служби ОСОБА_2 від 26.09.2024р. про виявлення на території Військово-медичного клінічного центру Південного регіону у стані алкогольного сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_1 перебування у стані алкогольного сп`яніння та пояснювальної записки ОСОБА_1 не надає можливість суду прийти до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-17 КУпАП.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-17 КУпАП не підтверджується матеріалами справи, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-17 КУпАП

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя К.О.Лагода