Справа № 183/9342/24
№ 3/183/5241/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Крохмалюк І.П., розглянувши матеріали у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 1732 КУпАП, що надійшли з відділення поліції № 2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Панасівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

07.08.2024 року о 10.00 годині ОСОБА_1 вчинила стосовно свого чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, тобто умисно завдала психологічної шкоди останньому, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила сварку, погрожувала та морально тиснула через СМС-повідомлення на свого чоловіка, що могло завдати шкоди його психологічному здоров`ю.

09.08.2024 року о 18.40 годині ОСОБА_1 вчинила стосовно свого чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, тобто завдала психологічної шкоди останньому, а саме: погрожує по телефону, що могло завдати психічної шкоди останньому. Вчинено за адресою: АДРЕСА_2 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Від адвоката Демінова О.І., діючого в інтересах ОСОБА_1 , надав до суду клопотання про закриття провадження посилаючись на те, що адміністративний матеріал не містить жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення домашнє насильство.

До протоколу серії ВАВ № 855286 додані:

- копія рапорту, якій тільки підтверджує факт звернення до поліції ОСОБА_2 07 серпня 2024 року;

- копія протоколу, зміст якого неможливо прочитати через погану якість копії; Копія пояснень ОСОБА_2 , які також неможливо прочитати через погану якість копії.

- інших доказів адміністративний матеріал не містить.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Більш того, протокол містить велику кількість недоліків, що свідчить про його неналежність та недопустимість як доказу.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (n. 146) ЄСПЛ зазначив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».

У відповідності до п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини»), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, адміністративний матеріал не містить належних і допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом вказували, що ОСОБА_1 по відношенню до свого чоловіка ОСОБА_2 вчинила умисні дії фізичного та психологічного характеру, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Натомість, ОСОБА_1 стверджує, що не вчиняла до ОСОБА_2 домашнє насильство ні 07 серпня 2024 року, ні 09.08.2024 року, ні в будь-який інший день.

В протоколах серії ВАВ № 855286 та ВАВ № 855287 міститься посилання на смс повідомлення, але доказів наявності таких смс не надано. 07 серпня 2024 року та 09 серпня 2024 року ОСОБА_1 смс- повідомлення ОСОБА_2 не направляла.

2. Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол серії ВАВ № 855286 було складено лейтенантом поліції ОСОБА_3 05 вересня 2024 року, у той же час, коли події відповідно до протоколу мали місце 07 серпня 2024 року. Тобто, протокол складено через 29 днів з дати події, що є порушенням вимог КУпАП.

Протокол серії ВАВ № 855287 було складено лейтенантом поліції ОСОБА_3 06 вересня 2024 року, у той же час, коли події відповідно до протоколу мали місце 09 серпня 2024 року. Тобто, протокол складено також через 29 днів з дати події, що є порушенням вимог КУпАП.

Також, в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» вказано «на окремому аркуші», але в адміністративному матеріалі відсутні пояснення ОСОБА_1 ..

В самій нижній частині протоколу серії ВАВ № 855286 зазначено прізвище « ОСОБА_4 », хоча прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, « ОСОБА_5 ».

В графі «до протоколу додається» зазначено «адмін. матеріал». Відповідно до п. 9 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Протокола серії ВАВ № 855286 та ВАВ № 855287 складено за відсутності ОСОБА_1 . Її не запрошували до поліції, не приїжджали до місця її проживання. Про наявність цього протоколу ОСОБА_1 дізналася після того, як справу було передано до суду.

Зазначене також є порушенням вимог КУпАП, а також порушення прав ОСОБА_1 на захист.

Отже, вищенаведені обставини дають підстави констатувати, що у даній справі має місце істотне порушення процесуальних норм під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1732 КУпАП, а отже цей протокол, у розумінні ст. 251 КУпАП, неможна вважати допустимим доказом по справі.

3. У протоколі зазначено, що дії ОСОБА_1 «могли завдати шкоди психологічному здоров`ю».

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 1732 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, фабула протоколів серії ВАВ № 855286 та ВАВ № 855287 не відповідають диспозиції ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

За своєю правовою конструкцією адміністративне правопорушення, передбачене ст. 1732 КУпАП, є адміністративним правопорушенням з матеріальним складом. Відтак, для об`єктивної сторони розглядуваного адміністративного правопорушення закон вимагає встановлення не тільки факту діяння, а й шкідливих наслідків, які полягають у можливості завдання чи завданні шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Водночас, в протоколах про адміністративне правопорушення протоколу серії ВАВ № 855286 та ВАВ № 855287 не містить відомостей, які саме наслідки настали від протиправних дій ОСОБА_1 .

Таким чином, дані обставини свідчать про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, а саме: не зазначення всіх ознак, які утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, що є наслідком не розкриття самої суті адміністративного правопорушення.

4. Також звертає увагу суду також на наступне.

На сьогоднішній день сторони перебувають у процесі розлучення, розгляд справи призначено на 24 жовтня 2024 року (справа № 183/8022/24, копія ухвали з реєстру додається). Також, сторони мають спільний будинок і є питання щодо поділу майна подружжя. До клопотання додані витяги з реєстру нерухомості, відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , по 1/2 частині.

Тому спілкування ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з питань вирішення майнових та сімейних проблем не є домашнім насильством.

ОСОБА_2 є зацікавленою особою і справа не може ґрунтуватися лише на його позиції.

Домашнє насильство важливо відрізняти від конфліктних ситуацій. Так людина, що чинить домашнє насильство, маючи значну перевагу у своїх можливостях, діє умисно, з- наміром заподіяти шкоду потерпілому, порушивши його права і свободи. Тоді як конфлікт це ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій.

Але ще раз звертає увагу суду, що 07.08.2024 року та 09.08.2024 року ОСОБА_1 з ОСОБА_2 не спілкувалася, смс не надсилала, тому не могла вчинити домашнє насильство.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Вищевикладене свідчить про відсутність події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_6 , а тому провадження підлягає закриттю.

ОСОБА_1 в суді вину не визнала посилаючись на клопотання адвоката Демінова О.І..

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, а також надані до нього матеріали, суддя приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст. 7 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак у протоколі відсутні будь-які докази, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення, особливо відсутні докази того, що остання направляла ОСОБА_2 SMS-повідомлення де погрожувала останньому, що передбачено ч. 1 ст. 1732 КУпАП, тобто адміністративна відповідальність передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознаками статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності), зокрема, психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, … тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Також, суддею встановлено, що правопорушення скоєні 07.08.2024 року та 09.08.2024 року, протоколи прийняття заяви про вчинене кримінальні правопорушення або таке, що готується потерпілого ОСОБА_2 не зрозуміло якого числа, а самі протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 складені 05.09.2024 року та 06.09.2024 року, що позбавляє суддю визначити точну дату скоєння правопорушень та прийняти відповідне рішення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена повна адреса місця скоєння правопорушення, а саме район та область, та суд позбавлений можливості вирішити питання, чи належить до компетенції (підсудності) Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області розгляд цієї справи, оскільки відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, що має істотне значення для винесення рішення по справі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що зазначені обставини позбавляють суддю можливості встановити в діях ОСОБА_1 факт наявності складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, якщо провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1732 КУпАП, не доведено, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 256, 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 1732 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.П. Крохмалюк