Справа № 756/8920/24
Провадження № 3/756/4008/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

судді Пономаренка А. А.,

за участі секретаря судового засідання Філіпова М. В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Харчука О. П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 864728 від 24.06.2024, 24.06.2024 о 12:05 год. ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, керування транспортним засобом - легковим автомобілем марки «Renault», моделі «Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Богатирська, у районі будинку № 15.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», яка розташована за адресою: Київ, вул. Петра Запорожця, 20.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні захисник Харчук О. П. заперечував щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просив закрити провадження, оскільки надані суду матеріали не містить достатніх доказів того, що ОСОБА_1 знав про перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння, а отже свідомо передав керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав винуватість в учиненому правопорушенні, підтримав доводи захисника, зокрема зазначив, що транспортний засіб перебуває у спільному користуванні з ОСОБА_2 і останній може користуватися ним без попереднього погодження та дозволу. При цьому, перед початком керування транспортним засобом останній не повідомляв про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а отже ОСОБА_1 був впевнений у тому, що ОСОБА_2 є тверезим та може керувати транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні надав показання, що з ранку 24.06.2024 керував транспортним засобом, оскільки ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, у цей день був зупинений працівниками патрульної поліції та на запитання останніх про перебування в стані сп`яніння повідомив що тверезий та не перебуває в стані сп`яніння у зв`язку з чим погодився пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку в лікаря нарколога. Однак після проведеного огляду лікарем наркологом Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» було встановлено стан алкогольного сп`яніння. При цьому він дійсно у вечорі вживав алкоголь, але вважав себе тверезим, тому і не повідомляв ОСОБА_1 про те, що перебуває в стані сп`яніння.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

При цьому, відповідно статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП установлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2 п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З конструкції положень ч. 1 ст. 130 КУпАП можна дійти висновку, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння є обов`язкова сукупність таких умов, як особа, якій передано керування транспортним засобом - перебуває в стані сп`яніння, а особа, яка передає керування транспортним засобом - знає про те, що вона передає керування особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, особа, яка здійснює передачу транспортного засобу іншій особі, яка перебуває в стані сп`яніння, має мати внутрішнє переконання та усвідомлювати факт того, що особа, якій здійснюється передача транспортного засобу перебуває в станій сп`яніння. Визначене корелюється із позицією Верховного Суду викладеної в Постанові № 14 від 23.12.2005. Одночасно з цим, слід зауважити, що внутрішнє переконання та усвідомлення має ґрунтуватися на підставі відповідних джерел інформації, завдяки яким особа може робити такі висновки. Відомості щодо перебування особи в стані сп`яніння можна отримати завдяки проведеного огляду з використанням спеціальних технічних засобів, або за допомогою відповідного лабораторного дослідження в лікаря нарколога, який після проведеного дослідження надасть висновок. Такі відомості можна отримати за допомогою зовнішніх ознак, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, а такі ознаки дають підстави вважати, що така особа перебуває в стані сп`яніння, так які передбачені положеннями Інструкції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 864728 від 24.06.2024, 24.06.2024 о 12:05 год. ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 керування транспортним засобом - легковим автомобілем марки «Renault», моделі «Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Богатирська, у районі будинку № 15, який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», яка розташована за адресою: Київ, вул. Петра Запорожця, 20.

На підтвердження вказаних обставин суду надано відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 18.12.2018 №1026, що був досліджений у судовому засіданні.

Зокрема, з дослідженого відеозапису видно, що після зупинки транспортного засобу, легкового автомобіля марки «Renault», моделі «Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 та під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_2 перебував на місці водія за кермом, а ОСОБА_1 перебував на пасажирському місці. У подальшому, на запитання працівників патрульної поліції щодо перебування водія транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 повідомив, що є тверезим.

Між тим, під час проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння в лікаря нарколога Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», було встановлено, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки після тесту отримано показник 0,4 проміле алкоголю в крові, що відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є станом алкогольного сп`яніння.

При цьому, з відеозапису вбачається, що власником наведеного транспортного засобу є ОСОБА_1 , а після проведеного огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 заперечував щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього з інкримінованих підстав, оскільки не знав про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння та не мав умислу на передачу керування транспортним засобом, тобто особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння.

З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду адміністративної справи, а також підтвердження всіх наявних обставин учинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, судом було задоволено клопотання захисника та здійснено допит свідка ОСОБА_2 для встановлення обставин факту передачі ОСОБА_1 керування транспортного засобу особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Між тим, допитаний свідок не підтвердив у судовому засіданні факт того, що ОСОБА_1 завідомо знав про те, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння та свідомо допустив останнього до керування транспортним засобом.

Ураховуючи викладене, суду не доведено факту умисної передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння під час подій, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, бо надані докази не доводять поза розумним сумнівом те, що ОСОБА_1 достеменно знав про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння та умисно здійснив передачу керування транспортного засобу останньому.

У силу приписів ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Тож, на думку суду, матеріали адміністративної справи не містять доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і давали можливість довести винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене та беручи до уваги відсутність доказів в матеріалах адміністративної справи з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та в сукупності -достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, оскільки наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - відсутність доказів на підтвердження події та відповідно і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 130, 247, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Провадження в справі на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 864728 від 24.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Суддя А. А. Пономаренко