КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/4708/2024 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ЄУН: 756/5355/24 Суддя у І інстанції: Яценко Н.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.

за участю:

захисника Гаврика А.В.

особи, стосовно якої складено протокол

про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Гаврика Антона Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 4 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадян України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 7 квітня 2024 року о 23.05 год. у м. Києві по пр-ту Володимира Івасюка, 61, керував транспортним засобом «Мерседес» державний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродно блідий покрив шкіри обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Гаврик А.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 4 вересня 2024 року, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилаючись на положення ст.ст. 7, 245, 247, 251, 252, 280, 294 КУпАП, ст. 62 Конституції України, Інструкцію № 1452/735, апелянт вважає, що постанова місцевого суду є незаконною, невмотивованою, оскільки судом першої інстанції не здійснено своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, а висновки суду ґрунтуються на припущеннях.

Апелянт вважає, що наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так захисник звертає увагу, що відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції № 1452/735працівники поліції уповноважені запропонувати особі пройти огляд на стан сп`яніння виключно за умови, що у них є підстави вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто встановлення факту наявності чи відсутності в особи ознак сп`яніння має значення для встановлення можливості чи неможливості притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Як зазначає апелянт, якщо у водія немає ознак сп`яніння, то у поліцейських немає підстав вважати, що особа перебуває в стані сп`яніння, і у такому разі поліцейський не має права їй пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння. А якщо поліцейський не має права пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння, однак все одно пропонує, то відмова водія від такого огляду не тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки законних підстав для пропонування проходження огляду не було.

Апелянт звертає увагу, що на наявному у матеріалах справи відеозаписі зафіксовано, що

- о 23:05 год. працівник поліції говорить: «Маєте трошки неприродну блідість обличчя»;

- о 23:07 год. ОСОБА_1 повідомляє, що ознака «трохи блідість» може бут викликана проблемами з кишківником;

- о 23:05 год. працівник поліції говорить: « Трошки от порушена координація рухів»;

- о 23:15 год. працівник поліції говорить: «Попробуємо ще раз координацію рухів подивитись, щоб впевнитись, що з вами все (добре)».

- о 23:20 год. ОСОБА_1 повідомляє: «У мене нема ознак».

На переконання апелянта, з вказаного відеозапису можна зробити висновки, що працівники поліції виявили у ОСОБА_1 «трошки неприродну блідість» та «трошки порушену координацію рухів». Разом з тим, як зазначає апелянт, ознаками сп`яніння є «порушення координації рухів», «неприродна блідість». Чинне законодавство не визначає, що «трошки порушення координації рухів» та «трошки блідість» є ознаками наркотичного сп`яніння. Натомість, працівники поліції, вживаючи слово «трошки», самостійно визнають, що вони були не впевнені у наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння. З метою пропонування особі пройти огляд на стан сп`яніння працівники поліції повинні достовірно встановити наявність в особи ознак сп`яніння, а не сумніватись у їх наявності.

Окрім того, як зазначає апелянт, наявність у ОСОБА_1 «трохи неприродної блідості» пояснюється його проблемами зі здоров`ям, про що він зазначав під відеозапис, та додатково підтверджується медичною документацією. Лікарі встановили ОСОБА_1 діагноз «хронічний гастродуоденіт» у фазі загострення», «ознаки деформації жовчного міхура з ознаками застою в жовчному міхурі», «ознаки помірних дифузних змін паренхіми підшлункової залози» і наведене, на переконання апелянта, свідчить про навіть якщо припустити, що «трохи неприродна блідість» і мала місце, то вона пояснюється розладами здоров`я ОСОБА_1 .

Після того як працівники поліції повідомили, що у ОСОБА_1 «трохи порушена координація рухів», як зазначає захисник, вони повідомили про необхідність повторної перевірки координації рухів для додаткової перевірки наявності чи відсутності у ОСОБА_1 вказаної ознаки. У свою чергу, незважаючи на вказані слова поліцейських, повторно координацію рухів ОСОБА_1 вони не перевіряли. Наведене свідчить про те, що поліцейські самі повідомили про невпевненість у наявності «трохи порушеної координації рухів» ОСОБА_1 ,однак, повторних дій, про які вони самі говорили, для перевірки вказаної ознаки вони не вчинили, що свідчить про реальну відсутність у ОСОБА_1 вказаної ознаки.

Захисник зазначає, що поведінка, жести, рухи, риторика, висловлювання, побудова речень, вимова відображені на відеофайлах не вказують на наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння у момент зупинки та після неї, обличчя ОСОБА_1 не мало ознак неприродної блідості.

Підсумовуючи, апелянт зазначає, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, з огляду на що у поліцейських не було законних підстав вимагати від ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння, і у такому випадку відмова від проходження незаконного огляду на стан сп`яніння не може бути караною, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника Гаврика А.В. та ОСОБА_1 на підтримку апеляційних вимог, заступника командира роти № 2 батальйону № 2 полку № 1 (зОПБ) УПП у м. Києві ДПП капітана поліції Дринь С.М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відтворивши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуютьувагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (із змінами).

На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Згідно з п. 2 Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Вказаною Інструкцією визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Розділу 1 Інструкції).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 Розділу 1 Інструкції)

Відповідно до п. 12 розділу II Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 9 розділу ІІ вказаної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, встановивши, що є підстави вважати, що особа, яка керує таким засобом, перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або з ознаками такого стану, передбаченими п. 3, п. 4 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський зобов`язаний висунути такій особі вимогу про проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і така особа підлягає огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Підсумовуючи наведене, для притягнення особи, яка керує транспортним засобом, до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння необхідно встановити, що особа керувала транспортним засобом, у такої особи виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, встановлення яких є підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння, та така особа відмовилась від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 виконав вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та правильно застосував норми матеріального права.

З провадження у справі та змісту постанови вбачається, що суддя місцевого суду під час розгляду справи:

- вислухав пояснення ОСОБА_1 , який вину заперечував, посилаючись на те, що: він не перебував у стані наркотичного сп`яніння; до лікаря-нарколога відмовився їхати через те, що він би не встиг повернутися додому до початку комендантської години; що з працівниками поліції він вже їздив до лікаря-нарколога, проте стан наркотичного сп`яніння не підтверджувався, на що надав суду висновки КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»; що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 6 серпня 2024 року провадження відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення;

-пояснення захисника Гаврика А.В. , який вважав, що у даному випадку наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а, окрім того, у поліцейських не було законних підстав вимагати від ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння, у зв`язку з чим відмова від проходження незаконного огляду на стан сп`яніння не може бути караною, що, у свою чергу, свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Просив закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП;

- дослідивши письмові докази у справі та відеозапис,

дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У суді апеляційної інстанції захисник Гаврик А.В. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив постанову Оболонського районного суду м. Києва від 4 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, як таку, що прийнята у зв`язку з неповним дослідженням усіх доказів у справі, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник зазначив, що блідість обличчя ОСОБА_1 була обумовлена станом його здоров`я, про що останній повідомляв працівникам поліції. Працівники поліції не є медичними працівниками, які не можуть однозначно встановити, що блідість обличчя є ознакою стану наркотичного сп`яніння, а не обумовлена станом здоров`я особи. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки у нього були відсутні будь-які ознаки такого сп`яніння.

ОСОБА_1 щодо досліджуваних подій пояснив, що не поїхав на огляд до лікаря-нарколога, як-то було запропоновано працівниками поліції, оскільки була майже північ, і він мав відвезти дівчину, яка була пасажиркою в його автомобілі, додому до комендантської години. При отриманні посвідчення водія вивчав Правила дорожнього руху. Вважає виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння працівниками поліції суб`єктивною думкою останніх, а у нього на цей рахунок є своя думка. При досліджуваних подіях він був тверезий, у стані наркотичного сп`яніння не перебував, ознак такого сп`яніння не мав, а тому і не мав проходити огляд у лікаря-нарколога на стан наркотичного сп`яніння. Блідість його обличчя була обумовлена проблемами кишківника, а почервоніння очей обумовлено тим, що у зв`язку із сухістю очей він закапував очі каплями. Працівники поліції після оформлення всіх документів від керування автомобілем його не відсторонили, і він поїхав далі по своїм справам у їх же присутності.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги щодо обставин досліджуваних подій, повного та всебічного розгляду вказаного провадження, в суді апеляційної інстанції опитаний заступник командира роти № 2 батальйону № 2 полку № 1 (зОПБ) УПП у м. Києві ДПП капітан поліції Дринь С.М., який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та який пояснив, що у своїй роботі керується спільним наказом МОЗ та МВС від 11 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». У даному випадку при спілкуванні з водієм, яким виявився ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Він з напарником консультувались, чи потрібно направляти водія для проведення медичного огляду у закладі охорон здоров`я. Ознаки наркотичного сп`яніння, що були виявлені у водія, йому озвучувались, проводились тестування на координацію рухів водія, світили ліхтариком в очі, перевіряли реакцію тощо. Після виявлення ознак наркотичного сп`яніння, саме лікарі встановлюють, чи перебуває особа у стані наркотичного сп`яніння, а тому водію і було запропоновано пройти огляд у лікаря-нарколога у закладі охорони здоров`я, де, після огляду лікарем, проводиться збір відповідних аналізів, які у подальшому направляються на експертизу. Водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а тому був складений протокол про адміністративне правопорушення за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом в порядку ст. 266 КУпАП, і у подальшому вони не бачили, щоб він керував автомобілем. Як що водій так зробив, то це є його зоною відповідальності.

Всупереч доводам апеляційної скарги невиконання ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, окрім пояснень поліцейського, доводиться доказами у справі, дослідженими як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, а саме:

- відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, з якого вбачається, що працівники поліції на службовому автомобілі під`їхали до автомобіля, який стояв з увімкненими габаритними вогнями. Працівник поліції підійшов до автомобіля з боку водія, представився та повідомив останньому, що в автомобілі не працює задній стоп-сигнал. Перевіривши роботу стоп-сигналу, у водія попросили документи для перевірки, повідомивши, що дома треба усунути технічну несправність автомобіля та поміняти лампочку. Водієм виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засвідчив свою особу за допомогою застосунку «Дія», пред`явив документи на автомобіль. На запитання працівника поліції, чи вживав ОСОБА_1 алкогольні чи наркотичні речовини, останній відповів, що ні. На запитання, коли останній раз ОСОБА_1 курив коноплю, водій відповів, що не пам`ятає, приблизно більше півроку потому. На запитання, з ким їде водій, відповів, що з дівчиною. У цей час йшла перевірка особи водія по службовій базі патрульної поліції. У ОСОБА_1 запитали, чи має він якісь захворювання, оскільки водій має трошки блідість обличчя. Поліцейський повідомив, що це може бути пов`язано будь з чим. Відповідно до спільного наказу МВС, МОЗ № 1452/735, яким визначеним порядок проходження водія на стан будь-якого сп`яніння, прописуються і ознаки сп`яніння, у тому числі і блідість обличчя. Поліцейський запропонував пройти більш детальніший огляд водія, а саме: зіниці очей, координація рухів тощо, оскільки при виявленій однієї ознаки судити не можна і все треба дивитись у комплексі, у зв`язку з чим, як повідомив поліцейський, водію і задаються питання щодо вживання заборонених речовин та наявність будь-яких захворювань. ОСОБА_1 повідомив, що вчора був у лікаря-окуліста, сьогодні (7 квітня 2024 року) закапував очі, і каплі мають свою дієвість, краще впливають, оскільки очі мають покращену сконцентрованість. Поліцейський роз`яснив, що звуженість чи розширеність зіниці очей, або ті, які не реагують на світло, є ознакою наркотичного сп`яніння. Це також може бути викликано вживанням останнім часом лікарських препаратів, чи внаслідок струсу головного мозку, або вживання у великих дозах нікотину чи кави. Працівник поліції перевірив за допомогою ліхтарика у ОСОБА_1 реакцію на світло зіниці очей та запитав у нього, коли він останній раз вживав коноплю, на що ОСОБА_1 відповів, що більше трьох тижнів потому. Поліцейський повідомив, що припускає, що у ОСОБА_1 можуть бути проблеми з кишківником, захворювання на гастрит, на що ОСОБА_1 відповів, що ще не знає, але останнім часом схуд дуже, їжу приймає варену//парену. Поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти тест на координацію рухів та пояснив і показав, як саме це має зробити ОСОБА_1 . Водій пройшов тест на координацію рухів, доторкнувшись кожною рукою при закритих очах до кінчика носа. Після цього поліцейський роз`яснив положення спільного наказу МОЗ та МВС щодо заборони керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння, а також під дією лікарських препаратів, на що ОСОБА_1 повідомив, що обізнаний з цим. Поліцейський повідомив, що в ході спілкування у ОСОБА_1 виявлена блідість обличчя, трошки порушена координація рухів, але він не є лікарем. ОСОБА_1 повідомив, що він втомлений, до цього проводив час з дівчиною. Працівник поліції сказав, що можливо це і обумовлено цими обставинами, а можливо і внаслідок вживання наркотичних речовин, що алкогольні напої вивітрюються з організму протягом доби, наркотичні речовини затримуються в організмі людини на більш тривалий термін, і протягом цього терміну здатні впливати на швидкість реакції керування транспортним засобом, і до цього всього проявлятися в ознаках сп`яніння. Далі поліцейський роз`яснює, що є порядок проходження водіїв на огляд у лікаря-нарколога; наприклад, на стан алкогольного сп`яніння можна пройти зі згоди водія на місці за допомогою приладу «Драгер», а на стан наркотичного сп`яніння виключно у закладах охорони здоров`я у лікаря-нарколога і у м. Києві існує лише два таких заклади: на АДРЕСА_2 . На що ОСОБА_1 сказав, що не сильно у місцевості орієнтується, оскільки тільки шість тижнів у м. Києві. Далі поліцейський повідомив, що: якщо у водія виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, то водій направляється до лікаря-нарколога, при цьому сідають у службовий автомобіль, їдуть до лікаря-нарколога, який, у свою чергу, надає водію письмову згоду на проведення такого огляду, водій з цією згодою ознайомлюється, потім підписує, після чого лікар-нарколог починає проводити огляд. По проведенню огляду на підставі виявлених ознак лікар-нарколог направляє особу на здачу сечі, водій здає такий аналіз, який запломбовується і біологічна речовина скеровується в лабораторію на експертизу; протягом 5 робочих днів проводиться експертиза, надається висновок: виявлено в організмі водія будь-які наркотичні речовини або не виявлено. У разі виявлення - на водія складається протокол за ст. 130 і направляється в суд для подальшого розгляду; під дією наркотичних речовин заборонено керувати транспортним засобом. Після роз`яснення цієї процедури поліцейський запитав, чи все ОСОБА_1 зрозуміло, на що ОСОБА_1 відповів, що йому все зрозуміло, проте не зрозуміло, нащо поліцейський йому все роз`яснює, йому ( ОСОБА_1 ) ще їхати на Академмістечко хвилин 40. Поліцейський роз`яснив, що санкція статті 130 КУпАП передбачає рік позбавлення прав керування транспортними засобами та 17000 грн. штрафу, а лікар-нарколога може поставити на наркологічний облік, проте, це вже компетенція лікарів. ОСОБА_1 сказав, що він адекватний, на що поліцейський сказав, що не про це йде мова, а про те, що водій був зупинений, оскільки в автомобілі не горіла лампочка і при спілкуванні виявлені певні ознаки. ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до лікаря-нарколога для визначення стану наркотичного сп`яніння, на що водій відповів, що не бачить у цьому сенсу, буде потрачений його час, плюс їхати сорок хвилин мінімум, спати в автомобілі, що йому зовсім не цікаво, а також треба дівчину завести додому, яка живе на Оболоні. Поліцейський повідомив, що у ОСОБА_1 спостерігаються ознаки наркотичного сп`яніння, запропонував почекати пару хвилин і знову перевірити координацію рухів при спокійному стані ОСОБА_1 . Водій відповів, що він спокійний, проте його бентежить, чи телефонувати йому шефу, чи ні, оскільки зранку йому треба на роботу; що поліцейські ставлять йому ультиматум, на що поліцейський відповів, що ультиматумів вони не ставлять, що вони пропонують водієві, а останній зобов`язаний пройти огляд. ОСОБА_1 сказав, що якщо йому пропонують пройти огляд, то в цьому немає сенсу, оскільки йому треба їхати сорок хвилин, потім відпочити і головне - завезти дівчину. Поліцейський відповів, що не має в цьому проблем, вони завезуть дівчину по дорозі, а потім поїдуть до медзакладу. ОСОБА_1 відповів, що немає бажання кудись їздити з поліцейськими, у них (поліцейських) є своя робота, а він відпочиває. Подякував, що йому все роз`яснили, проте поліцейські його затримують. Поліцейський повідомив, що при спілкуванні з ОСОБА_1 у останнього спостерігаються ознаки наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя та порушення координація рухів. ОСОБА_1 на це сказав, що зранку на голодний шлунок випив кави, у нього болить справа і останній місяць їсть все на пару, чекає результати з лікарні, чи є у нього язва, чи немає. Поліцейський повідомив, що він не є лікарем-наркологом і стан особи визначає саме лікар-нарколог, і поліцейські можуть виявити тільки ознаки. ОСОБА_1 сказав, що все розуміє. Поліцейський повідомив, що для визначення стану наркотичного сп`яніння і існує лікар-нарколог, який є кваліфікований, проводить такі огляди і безпосередньо визначає стан особи, а вони (поліцейські) можуть тільки направити на підставі виявлених ознак. ОСОБА_1 відповів, що не має бажання зараз цим займатися. Поліцейський повідомив, що обов`язок водія - пройти огляд на вимогу працівника поліції на підставі виявлених ознак. Права у поліцейських силоміць тягнути водія на огляд немає. ОСОБА_1 повідомив, що не треба йому повторювати одну і ту ж інформацію, він все знає, оскільки була ситуація з ДТП та з іншим водієм проводили таку процедуру, і йому це пояснювати не потрібно. Свою блідість ОСОБА_1 пояснив тим, що перед цим у нього був статевий зв`язок з дівчиною. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що у разі відмови від проходження огляду водій також несе відповідальність. ОСОБА_1 сказав, що розуміє це, додаючи, що, по-перше, після сексу йому стало погано, а по-друге, він все їсть на пару, що могло вплинути на нього, проте у працівників поліції своє бачення з цього приводу. Поліцейський сказав, що у даному випадку визначитись може тільки лікар-нарколог, вони (поліцейські) зобов`язані ознайомити водія з відповідальністю, оскільки у разі відмови від проходження огляду водій також несе відповідальність, і тоді на водія складається протокол про адміністративне правопорушення, що водій керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння, тому що безпосередній стан наркотичного сп`яніння визначає лікар-нарколог, а поліцейські можуть тільки ознаки виявити. ОСОБА_1 сказав, що погоджується з законною його зупинкою, оскільки підстава зупинки є. Поліцейський повідомив, що наявні ознаки, на що ОСОБА_1 запропонував зателефонувати на лінію 102, повідомивши, що йому ще дівчину треба завезти додому. Поліцейський запропонував разом завести дівчину, проте ОСОБА_1 сказав, що сам її завезе додому. Поліцейський повідомив, що ОСОБА_1 направляється на огляд до лікаря-нарколога і запитав у останнього, чи згоден він на його проходження. ОСОБА_1 відповів «ні». Поліцейський повідомив, що ознайомлює водія з відповідальністю, оскільки водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти огляд на підставі виявлених ознак, і у разі відмови від проходження огляду на місці буде складено протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку при наявності ознак сп`яніння, водія буде відсторонено від керування транспортним засобом. ОСОБА_1 сказав, що не хоче другий раз спати в автомобілі, а вже 23.30, на що поліцейський відповів, що водій може викликати таксі і залишити автомобіль на місці зупинки без порушень Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 запитав, для чого залишати автомобіль, якщо він може просто поїхати додому, на що отримав відповідь від поліцейського, що водій, у разі виявлення ознак сп`яніння, відсторонюється від керування автомобілем. ОСОБА_1 сказав, що у нього немає ніяких ознак. Поліцейський запропонував проїхати до лікаря-нарколога, пройти огляд і тоді кваліфікований спеціаліст скаже, чи є ознаки, чи немає. Працівники поліції озвучили, що вбачають ознаки, ОСОБА_1 дає їм пояснення з приводу його вигляду, стану тощо. ОСОБА_1 у цей час здійснює телефонний дзвінок на службу 102, пояснюючи, що: його зупинили за порушення ПДР, причина зупинки законна, оскільки не світилась лампочка, що поліцейські пояснюють йому, що у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, проте він повідомляв, що у нього був «хороший секс», кардіонагрузка, зараз на Оболоні, по вул. В.Івасюка, що він пройшов координацію рухів, поліцейські кажуть їхати для проведення огляду, а йому потрібно їхати додому, не хоче спати на блок-посту, плюс дівчина збоку в автомобілі, яку потрібно завезти додому; запитує, що йому далі робити, просить консультації. Поспілкувавшись по телефону, ОСОБА_1 сів в свій автомобіль, до нього підійшли працівники поліції та поцікавились його подальшими діями, на що ОСОБА_1 відповів, що очікує дзвінок від керівництва, що поліцейські не хочуть його відпускати. Поліцейський відповів, що у водія виявлені ознаки, на що ОСОБА_1 відповів, що ознаки у нього відсутні. Поліцейський повідомив, що то є суб`єктивна думка водія, що водій направляється на огляд до лікаря-нарколога, який зобов`язаний пройти; у разі відмови від проходження огляду буде складений протокол про адміністративне правопорушення, переданий до суду, водій буде відсторонений від керування транспортним засобом. Поліцейський також повідомив, що транспортний засіб залишається на місці зупинки, водій може викликати тверезого водія, з яким може уїхати, але вже на пасажирському сидінні. Поліцейський повідомив, що якщо водій турбується про дівчину, яку треба відвезти додому, то дівчину вони відвезуть по дорозі, а з ОСОБА_1 поїдуть на огляд до лікаря-нарколога. Поліцейський запитав у ОСОБА_1 , від кого він очікує дзвінок, на що останній відповів, що зі служби 102 йому сказали очікувати дзвінок, він його і очікує. Поліцейський повідомив, що вони-поліцейські вже на місці, поліцейський вкотре представився, що він є заступником командира роти УПП в м. Києві - Дринь Сергій Миколайович та пред`явив посвідчення працівника поліції. Інспектор поліції запитав, чи згоден водій проїхати до лікаря-нарколога для огляду на стан наркотичного сп`яніння працівниками поліції, які його зупинили. Водій відповів, що це безпідставно, що у нього є принципи, на що поліцейський повідомив, що принципи ніколи на користь людині не йшли, і роз`яснюють одне і теж саме по декілька разів, щоб особа все зрозуміла. Надавши ОСОБА_1 певний час, працівник поліції знову запропонував водію проїхати до лікаря-нарколога для огляду на стан наркотичного сп`яніння на підставі виявлених у нього ознак, а саме: неприродна блідість обличчя та порушення координація рухів та запитав у водія, чи згоден на його проходження. Водій запитав: «А є підстави?», на що поліцейський повідомив, що тільки що озвучив всі підстави і розмова фіксується на бодікамеру відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Поліцейський запитує у водія, чи згоден він пройти огляд у лікаря-нарколога на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів, що він відмовляється у зв`язку з тим, що все це безпідставно. Поліцейський задав уточнююче запитання, що дійсно водій відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 відповів: «Так». Поліцейський повідомив, що у разі відмови, на місці буде складений адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП, який у подальшому буде переданий на розгляд до суду, і водій наразі відстороняється від керування транспортним засобом у порядку ст. 266 КУпАП. Також поліцейський поінформував, що транспортний засіб може залишатися на місці його зупинки без порушень Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 сказав, що пропозиція огляду є безпідставною, поліцейський знову запитав, чи буде ОСОБА_1 проходити огляд, запитав, чи відмовляється, на що ОСОБА_1 відповів, що відмовляється, зазначивши, що тоді додому не встигає. Поліцейський попередив ОСОБА_1 про відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якої водій несе відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, буде складений адміністративний протокол, з яким водія буде ознайомлено, копія якого отримана за бажанням. Поліцейський сказав зачекати хвилин 10, а у цей час запропонував водію ознайомитися з положеннями ст. 266 КУпАП, якою передбачений порядок відсторонення водіїв від керування транспортними засобами. Надалі поліцейські сіли у службовий автомобіль та займалися процедурою оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Через деякий час підійшов ОСОБА_1 , запитував, чи довго ще, на що поліцейський відповів, що якби ОСОБА_1 погодився пройти огляд, то вже повернулись назад. ОСОБА_1 відповів, що він принципово не хоче їхати та пояснював вже поліцейським підстави відмови, що пропозиція поліцейських була безпідставна. Поліцейський повідомив, що свої пояснення ОСОБА_1 може викласти у протоколі у відповідній графі пояснень. Поліцейський повідомив, що при виявлених ознаках сп`яніння ОСОБА_1 не має права керувати транспортним засобом, на що ОСОБА_1 сказав, що у нього є підозра, що поліцейські мають ознаки сп`яніння. Поліцейський поінформував водія, що перед виїздом на зміну поліцейські обов`язково проходять огляд у лікаря, про що можуть показати шляховий лист. ОСОБА_1 казав, що має право керувати транспортним засобом, оскільки його вина наразі не доведена у суді. Поліцейський повідомив, що ОСОБА_1 може керувати автомобілем, коли будуть відсутні у нього ознаки сп`яніння, на що водій сказав, що то є суб`єктивна думка інспекторів поліції. Поліцейський повідомив, що у ОСОБА_1 наявні ознаки, оскільки останній при перевірці координації рухів не завжди доторкався одразу до носа, а до перенісся носа, а також наявне похитування у його ході. Поліцейський озвучив, що в порядку ст. 266 КУпАП водій відстороняється від керування транспортним засобом та поінформував положення цієї статті. ОСОБА_1 сказав, що то є суб`єктивна думка поліцейських. Поліцейський повідомив, що у разі знехтування положеннями цієї статті, ОСОБА_1 буде повторно зупинено і притягнуто до адміністративної відповідальності. Надалі поліцейський вголос зачитав складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, роз`яснив права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомив, що справа для розгляду буде скерована до Оболонського районного суду м. Києва, а також те, що оскільки ОСОБА_1 пред`явив водійське посвідчення за допомогою за стосунку «ДІЯ», то воно не вилучається, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видається. Поліцейський повідомив, що ОСОБА_1 на добу відсторонюється від керування транспортним засобом. ОСОБА_1 відмовлявся від будь-якого підпису, тому поліцейський озвучив, що це буде зафіксовано у протоколі, а його копія буде надіслана ОСОБА_1 за місцем мешкання. Після цього ОСОБА_1 погодився підписати та отримати копію протоколу, у якому власноручно виклав свої письмові пояснення. Після цього ОСОБА_1 сказав поліцейським відвезти його додому, на що отримав відповідь, що то не входить у компетенцію працівників поліції, які наразі знаходяться на чергуванні в межах Оболонського району.

Інший відеофайл, наявний на відеозаписі, є дублюючим з боді-камери іншого працівника поліції та відтворює аналогічну хронологію подій за участю ОСОБА_1 ;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 7 квітня 2024 року, відповідно до якого в результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: неприродна блідість обличчя, порушена координація рухів. ОСОБА_1 направлявся до закладу охорони здоров`я КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 20. Для проходження огляду не доставлявся (ас. 2);

Внаслідок відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння, уповноваженою на те особою складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 720774 від 7 квітня 2024 року, зміст якого у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки, окрім іншого, протокол містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій; в ньому вказані ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявлені поліцейським у ОСОБА_1 (неприродний покрив шкіри обличчя, порушена координація рухів) та дії водія щодо відмови від огляду на стан сп`яніння; є вказівка на порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 1).

З дослідженого відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 був попереджений про відсторонення від керування автомобілем та про передачу керування автомобілем тверезому водію.

Наведені докази є належними, допустимими та достовірними, здобуті з додержанням процесуальної процедури, об`єктивно узгоджуються між собою, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано поклав досліджені докази в основу своїх висновків про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за встановлених обставин.

Встановлені обставини відмови від проходження огляду на стан наркотичного у закладі охорони здоров`я після дослідження відеозапису подій опосередковано підтверджені і самим ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, який пояснив, що не поїхав з працівниками поліції на огляд до лікаря-нарколога, оскільки вже була майже комендантська година, він не хотів спати в автомобілі, а на наступний день йому потрібно було на роботу. Вважає, що вимога поліцейських була безпідставною та незаконною, оскільки у нього були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння. Після складання протоколу поліцейський озвучував йому, що він не має права керувати транспортним засобом.

Єдиним і основним доводом апеляційної скарги захисника є те, що за досліджуваних подій вимога поліцейського щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі не ґрунтувалась на вимогах закону, оскільки у водія були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, а тому і відсутній у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки особа, яка керує транспортним засобом, повинна знати не тільки свої права відповідно до положень Правил дорожнього руху України, а й свої обов`язки, у тому числі й обов`язок, передбачений п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до приписів якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,що, у свою чергу, утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання сторони захисту на те, що поведінка, жести, рухи, риторика, висловлювання, побудова речень, вимова відображені на відеофайлах не вказують на наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння у момент зупинки та після неї, обличчя ОСОБА_1 не мало ознак неприродної блідості, що, на переконання сторони захисту, свідчить про відсутність підстав у працівників поліції у вимозі для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, є непереконливими, оскільки відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, визначення ознак сп`яніння віднесено до виключної компетенції працівників поліції уповноваженого підрозділу Національної поліції України.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі захисника в частині того, що працівниками поліції беззаперечно у ОСОБА_1 не були встановлені ознаки наркотичного сп`яніння, є безпідставними та спростовуються як дослідженим відеозаписом досліджуваних подій, відповідно до якого поліцейський озвучував ОСОБА_1 встановлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння, як-то: неприродна блідість обличчя та порушення координації рухів, так і поясненнями інспектора поліції Дриня С.М. в суді апеляційної інстанції у цій частині.

Посилання ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції на те, що його не відсторонили від керування автомобілем та працівники поліції не здійснили тимчасове затримання транспортного засобу, що, у сукупності з іншими доказами, свідчить про невідповідність дій поліцейських з процедурою оформлення адмінматеріалів, не ґрунтуються на положеннях ст. 265-2 КУпАП, за якими стаття 130 КУпАП не входить до переліку статей цього Кодексу, за порушення яких працівник уповноваженого підрозділу тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Окрім того, як вбачається з досліджуваного відеозапису подій поліцейський неодноразово наголошував, що ОСОБА_1 при виявлених у нього ознаках наркотичного сп`яніння, відсторонений від керування транспортним засобом, і у разі нехтуванням таким попередженням водій буде притягнутий до адміністративної відповідальності.

Отже, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили позицію сторони захисту про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки судді місцевого суду в постанові від 4 вересня 2024 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, всупереч доводів апеляційної скарги, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, а тому немає передбачених законом підстав для скасування судового рішення і закриття провадження у справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як про це просить апелянт.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга захисника Гаврика А.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 4 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Гаврика Антона Вікторовича - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А.Васильєва