ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2394/24 Справа № 205/2542/23 Суддя у 1-й інстанції - Яценко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у м.Дніпро апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану на постанову Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 квітня 2023 року, якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб. Також визначено зобов?язання стягнення з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Відповідно до змісту постанови 06 березня 2023 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_1 умисно висловлював погрози в сторону своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з ним за адресою АДРЕСА_1 .

Також, ОСОБА_1 07 березня 2023 року приблизно 17 годині 20 хвилин умисно висловлював погрози в сторону своєї матері ОСОБА_2 яка проживає разом з ним за адресою АДРЕСА_1 , чим спричинив психологічне насильство в сім`ї.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На зазначену постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить постанову Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 квітня 2023 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_3 подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 квітня 2023 року. В доводах поданого клопотання зазначає, що під час винесення оскаржуваного рішення, на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 28.03.2023 року у справі №205/2542/23, останній перебував під вартою та не знав про винесення оскаржуваного судового рішення. Лише 29.07.2024 року ОСОБА_1 подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та фактично ознайомився з матеріалами 20.08.2024 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інтонації не містить мотивування аналізу обставин адміністративного правопорушення, а лише викладення пояснень потерпілої сторони.

Зауважує, що 06.03.2023 року він самостійно викликав поліцію додому для того, щоб припинити протиправні дії його матері. Однак, під час приїзду працівників поліції мати повідомила останнім неправдиві відомості щодо вчинення відносно неї домашнього насильства.

Крім того, зі змісту оскаржуваної постанови не зрозуміло насильство якого характеру щодо ОСОБА_2 було вчинено, яка шкода таким насильством була завдана, тобто не розкрита об`єктивна сторона правопорушення.

Звертає увагу, що між ним та його матір`ю сталась суперечка, яка не охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП. Також судом не враховано відсутність умислу в діях ОСОБА_1 на вчинення домашнього насильства будь-якого характеру.

Зазначає про відсутність в матеріалах справи відеозаписів вчинення адміністративного правопорушення або пояснень свідків з приводу події.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпіла не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомили, але їх неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду

Перевіривши витребувані із Ленінського районного суду міста Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ст. 294 КУпАП).

Право апеляційного оскарження можливе абсолютно по кожному адміністративному правопорушенню (ст.ст. 130, 124, 172-11, 184 КУпАП та інші правопорушення).

Розглядаючи клопотання про поновлення апелянту строків апеляційного оскарження зазначеної судової постанови, апеляційний суд вважає доводи ОСОБА_1 слушними, оскільки матеріали справи не містять відомостей про виконання судом першої інстанції вимог КУпАП щодо належного повідомлення осіб про дату, час та місце розгляду справи. Судом апеляційної інстанції враховано, що справу розглянуто за відсутності сторін справи. Крім того, матеріалами справи встановлено, що судом першої інстанції копія постанови сторонам направлена не була.

Тому, на думку апеляційного суду, наявні підстави для поновлення строків апеляційного оскарження постанови як пропущені із поважних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст. ст. 245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано у повному обсязі з огляду на наступне.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, тобто у вчиненні домашнього насильства - умисному вчиненні дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої за обставин, викладених у постанові, суд першої інстанції обґрунтував доказами, які містяться у показаннях потерпілої ОСОБА_2 , протоколі про адміністративне правопорушення, письмовій заяві потерпілої до органу поліції та її письмових поясненнях поліцейському про вчинення щодо неї домашнього насильства з боку ОСОБА_1 ..

Сукупності доказів суд першої інстанції надав належну правову оцінку і дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги правильності висновку судді не спростовують.

Твердження апеляційної скарги про відсутність доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства не ґрунтуються на матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, у поданій апеляційній скарзі не заперечував ті обставини, що у зазначені у постанові судді про те, що між ним та його матір`ю виник конфлікт. Проте, потерпілу і її сина словесно не ображав та не вчиняв щодо останніх домашнього насильства психологічного характеру.

Показання потерпілої узгоджуються з інформацією про надходження від ОСОБА_1 повідомлення про вчинення щодо неї домашнього насильства на лінію «102» (а.с.3), її заявою до органу поліції (а.с.3), письмовими поясненнями органу поліції від 06.03.2024 року (а.с.2).

Зазначеними доказами спростовуються показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про те, що під час конфлікту він не ображав словами свою матір та її сина.

Відповідно до вимог ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Дії ОСОБА_1 носять ознаки психологічного насильства і безумовно свідчать про те, що потерпілій ОСОБА_2 могла бути завдана шкода психічному здоров`ю.

Доводи апеляційної скарги про відсутність пояснень свідків або відеофіксації вчинення адміністративного правопорушення не є такими, які б могли ставити під сумнів висновок судді про наявність у діях ОСОБА_1 домашнього насильства щодо ОСОБА_2 ..

Також в апеляційній скарзі не наведено переконливих доказів того, що під час оформлення працівниками поліції матеріалів про адміністративне правопорушення допущені такі порушення нормативних актів, які б тягнули за собою недопустимість доказів.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб, накладено з дотриманням вимог ст.33 КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його майнового стану.

Постанова судді належним чином мотивована і відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Порушень процесуального права, які б могли слугувати безумовними підставами для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Постанову судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 квітня 2023 року про визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду О.В. Рябчун