Провадження №: 3/336/5198/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Є.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 04.09.2024 серії ВД № 220674, 04.09.2024 о 01:00 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї співмешканки, ОСОБА_2 , що полягало у висловлюванні у її бік образливих слів та побиття, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої.

У судове засідання ОСОБА_1 та потерпіла не з`явилися, повідомлялися про розгляд справи у передбаченому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

За змістом ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, у тому числі визначену п. 2 ст.6 Конвенції презумпцію невинуватості, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15.05.2008).

З цього випливає, що обов`язок доводити вину, як складову презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі, та не може перекладатися на суд, адже у такому разі суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, особою, що склала протоколи про адміністративні правопорушення, надані такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення від 04.09.2024;

- протокол прийняття заяви від ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.09.2024;

- письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 04.08.2024, в яких вона зазначає, що 03.08.2024 протягом вечора вона із співмешканцем вживали аклогольні напої, під час чого вона впала та вдарилася рукою, утворилася гематома. Коли вони прийшли додому, вона поскаржилася ОСОБА_1 , що її боляче, на що він відповів, щоб вона потерпіла. Після чого між ними відбувся конфлікт, в процесі якого він її штовхнув та вдарив по обличчю. Далі він не випускав її з дому, вона закричала та прибігли сусіди, які викликали поліцію;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що дійсно 03.08.2024 вони із співмешканкою вживали алкогольні напої. ОСОБА_2 під час вживання систематично падала на землю та вдарилася рукою. Коли повернулися додому ОСОБА_2 стала вести себе неадекватно, влаштувала істерику, несла усіляку нісенітницю. Коли він повернувся із прогулянки із собакою, вона стала кричати та викликала поліцію. Свою вину заперечує.

- форму оцінки ризиків, в якому зазначено, що потерпіла перебувала у стані сп`яніння та збудженому стані, та відмічено низький рівень небезпеки;

- копію заборонного термінового припису.

Отже, письмові пояснення ОСОБА_1 , який заперечував свою вину, посадовою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, та на яку покладено обов`язок збирати докази, не були спростовані, сама ж потерпіла в судове засідання не з`явилася, а тому суд доходить до висновку про недоведеність події та складу правопорушення в діяннях ОСОБА_1 ,

Враховуючи наведене, суддя вважає необхідним закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 294, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити в зв`язку з недоведеністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено потерпілою шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.С. Боєв

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік