Справа № 703/4562/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., за участю секретарів судових засідань Литвин Г.Т., Харченко М.О., особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 09 серпня 2024 року близько 16 години 10 хвилин в м. Сміла по вул. Якова Водяного, 1, керував автомобілем «Нісан», номерний знак НОМЕР_2 під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності, не звернувся за допомогою до інших осіб та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Дача» номерний знак НОМЕР_3 , чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Він ж, 09 серпня 2024 року близько 16 години 10 хвилин в м. Сміла по вул. Якова Водяного, 1, керував автомобілем «Нісан», номерний знак НОМЕР_2 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, у порушення п.2.10 «а» ПДР України, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що дійсно він 09 серпня 2024 року перебував на залізничній станції ім. Т.Г.Шевченка у м. Сміла, його автомобіль знаходився на стоянці. Коли, вирішивши всі свої справи, він мав виїжджати то з`ясувалося, що поруч його автомобіля стояли автомобілі, які не давали можливості здійснити виїзд. Єдиним варіантом, куди він міг здійснити рух заднім ходом, залишилася права сторона, місце в якому неподалік був припаркований автомобіль «Дача». Здійснюючи маневр руху заднім ходом він повільно рухався заднім ходом, спостерігаючи за рухом в дзеркала. В момент, коли він відчув, що наблизився дуже близько до автомобіля «Дача», відразу почав здійснювати рух вперед. Ніякого дотику, зіткнення чи удару не відбулося. Виїхавши з місця стоянки і зупинивши автомобіль, пішов оцінити наявність можливих пошкоджень у автомобіля «Дача» та його автомобіля. При візуальному огляді свого автомобіля не було встановлено жодних пошкоджень, також не було пошкоджень і на автомобілі «Дача». Йому здалося, що була досить незначна та не помітна вм`ятина, однак таке пошкодження могло бути наявне і раніше. Після цього він деякий час почекав власника автомобіля «Дача», однак ніхто не з`явився, відтак він поїхав за межі м. Сміла, оскільки перебував тут проїздом. При цьому будь-якого умисного наміру залишати залізничний вокзал, як місце ДТП, він не мав та жодних дій спрямованих на уникнення відповідальності не вчиняв. Також вказав, що додана до протоколу про адміністративне правопорушення схема ДТП не є доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки в ній відсутні відомості про місце розташування автомобілів та перелік видимих пошкоджень на його, Слободянюка, автомобіля. Також на схемі ДТП відсутні координати місця зіткнення транспортних засобів. Його автомобіль працівниками поліції оглянутий не був, свідки ДТП та відео фіксація відсутні. Чому у схемі ДТП зазначено про пошкодження заднього бамперу його автомобіля, невідомо. Враховуючи викладене просив провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124, 122-4 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що 09 серпня 2024 року близько 05 год. 50 хв. вона залишила своє авто на ст. ім. Т.Г.Шевченка в м. Сміла та поїхала потягом. Повернулася назад близько 17 год. та виявила ушкодження лакофарбового покриття на лівій стороні бампера свого автомобіля. До неї підійшли невідомі люди, які повідомили її про ДТП та вказали номер та марку автомобіля причетного до нього. Повідомили, що наїзд на її автомобіль було вчинено близько 16 години, автомобіль марки «Нісан» номерний знак НОМЕР_2 . В подальшому вона викликала працівників поліції, які встановили, що камери на вокзалі не працювали. Також до працівників поліції підходив свідок, надавав пояснення з приводу ДТП, однак його покази зафіксовані не були.

Просила приєднати до матеріалів справи фотоматеріали, на яких зафіксовано пошкодження її автомобіля та покази свідка.

Щодо доданих до матеріалів справи потерпілою фотоматеріалів та показів свідка, ОСОБА_1 зазначив, що нормами КУпАП не передбачено права потерпілого подавати та збирати докази на підтвердження своєї винуватості чи невинуватості. Додані потерпілою покази свідка не можуть бути прийняті судом, оскільки такі пояснення отримані в поза процесуальний спосіб, а долучені фотографії хоча і містять фото механічних пошкоджень, але достеменно і точно встановити, що вони були спричинені саме ним неможливо, оскільки неможливо ідентифікувати місце розташування транспортного засобу та встановити дату фотознімка.

Допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_3 пояснив суду, що він був присутній на місці ДТП, що сталося 09 серпня 2024 року та під час складання протоколу, оскільки був у складі патруля з ОСОБА_4 . Фото, які наявні у справі та з якими він ознайомився це саме ті ушкодження, які були виявлені під час виїзду на місце ДТП. Фотофіксація велася, однак чому до справи не додано фотокартки він не знає. Також вказав, що якщо у схемі ДТП зазначено про ушкодження транспортних засобів, значить вони були. Пояснення були написані ним, ОСОБА_3 зі слів ОСОБА_1 , а потім сам ОСОБА_1 вносив свої власноручні дописи. Також зазначив, що ОСОБА_1 з наданими ним поясненнями у відділі поліції був ознайомлений.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої та працівника поліції, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст.1 КУпП, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно диспозиції ст.124 КУпАП, адміністративна відповідальність за вданою статтею настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на 10.9 ПДР України, як зазначено в протоколі. Тому розглядаючи дану справу, суддя вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог ПДР України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №000298 від 13 вересня 2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 , останній порушив вимоги п.10.9 ПДР України, що є наслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до вимог ст.124 КУпАП.

Відповідно до п.1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3).

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п.1.4).

Згідно вимог п.1.5 Правил дорожнього руху України (надалі по тексту - ПДР), дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам (підпункти «б», «д» та «є» пункту 2.3 ПДР України).

Пункт 10.1 зазначених Правил зобов`язує водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.10.9 ПДР, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Частиною 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Вина ОСОБА_1 підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №00298 від 13 серпня 2024 року, відповідно до якого останній 09 серпня 2024 року близько 16 години 10 хвилин в м. Сміла по вул. Якова Водяного, 1, керував автомобілем «Нісан», номерний знак НОМЕР_2 під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності, не звернувся за допомогою до інших осіб та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Дача» номерний знак НОМЕР_3 , чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 09 вересня 2024 року, складеною за участю водія ОСОБА_2 та з якою ОСОБА_1 ознайомився 13 серпня 2024 року, в якій зафіксовані: місце дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортного засобу, пошкодження транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, при цьому будь-яких зауважень щодо зазначених у схемі даних від водіїв не надходило;

- поясненнями ОСОБА_2 , яка зазначила, що 09 серпня 2024 року вона припаркувала свій автомобіль «Дача» біля залізничного вокзалу в м. Сміла по вул. Якова Водяного та пішла у справах. Коли повернулася то виявила пошкодження лакофарбового покриття свого автомобіля на передньому бампері. Після чого до неї звернулися невідомі їй люди та повідомили, що до ДТП причетний водій автомобіля «Нісан» номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований попереду та під час виїзду заднім ходом здійснив наїзд на її автомобіль та залишив місце ДТП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який повідомив, що він дійсно 09 серпня 2024 року перебував на залізничній станції ст. ім. Т.Г.Шевченка в м. Сміла та виїжджав з місця паркування. Рухаючись заднім ходом він обережно, на малій швидкості, помітив автомобіль «Дача» та закінчивши маневр вийшов та оглянув автомобілі. При візуальному огляді ніяких пошкоджень на автомобілі не було. Оскільки встановити власника автомобіля «Дача» не вдалося, він залишив місце ДТП.

Таким чином, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 здійснюючи маневр виїзду, та пояснюючи при цьому, що єдиним варіантом, куди він міг здійснити рух заднім ходом, залишилася права сторона, місце в якому неподалік був припаркований автомобіль «Дача», оскільки поруч його автомобіля стояли автомобілі, які не давали можливості здійснити виїзд, мав переконатися, що це буде безпечно та не призведе до пошкодження транспортних засобів.

Крім того, заперечення ОСОБА_1 щодо його невинуватості у вчиненому правопорушення спростовуються наданими ним усними та письмовими поясненнями, в яких він неодноразово вказував, що після виїзду із стоянки, він зупинився, оглянув транспортні засоби та чекав власника автомобіля «Дача».

Аналізуючи надані пояснення, суддя приходить до переконання, що все ж таки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , виїжджаючи із стоянки, допустив зіткнення транспортних засобів та пошкодив автомобіль потерпілої.

Із урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку, що саме невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п.10.9 ПДР України стоїть у причинному зв`язку із наслідками у виді зіткнення з транспортним засобом «Дача» номерний знак НОМЕР_3 та його пошкодження.

Суддя не приймає до уваги твердження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про невідповідність схеми ДТП, складеної на місці пригоди, фактичним обставинам справи, оскільки жодних зауважень щодо складення вказаної схеми ОСОБА_1 у ній не зазначено.

Суддя також критично відноситься до доводів ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не проведено огляд належного його транспортного засобу на предмет наявних пошкоджень виходячи з наступного.

Так, особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, врегульовано Розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року (далі по тексту Інструкція).

Згідно п.8 Розділу IX Інструкції, якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.

Розшук осіб, що зникли з місця ДТП, здійснюється шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, відкритих джерел інформації, надсилання запитів про отримання необхідних фото- та/або відеофіксацій відповідної пригоди, виклику осіб для прибуття до підрозділу або відвідування їх за місцем проживання (перебування), роботи.

При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.

Як вбачається з матеріалів справи, дані вимоги закону були дотримані в повному обсязі, оскільки ДТП сталася 09 серпня 2024 року, при цьому водій транспортного засобу Нісан» номерний знак НОМЕР_2 , зник з місця події та лише за допомогою пояснень свідків ДТП працівниками поліції було встановлено водія транспортного засобу, яким виявився ОСОБА_1 та на нього було складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП, що відповідає вимогам закону про складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, після встановлення особи, що його вчинила.

Зазначенні ОСОБА_1 інші порушення при складанні протоколу, на думку суду, є формальними та такими що зводяться до уникнення ним адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

З урахуванням викладеного та досліджених доказів, які оцінені у відповідності до ст.252 КУпАП, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.10.9 ПДР України, за що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, то суддя зазначає наступне.

Згідно з п. 2.10 «а» ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до п. 2.10 «д» ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Як встановленому у судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про дорожньо-транспортну пригоду не повідомив орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції та залишив місце пригоди.

З наявного в матеріалах справи рапорта старшого інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області Долотенка В.В. від 09 серпня 2024 року вбачається, що з повідомленням про ДТП по пров. Якова Водяного в м. Сміла звернулася ОСОБА_2 .

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №000297 від 13 серпня 2024 року; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 09 серпня 2024 року; письмовими пояснення ОСОБА_2 та власними усними та письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Ураховуючи, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи наведене та приймаючи обставини вчинення адміністративних правопорушень, особу правопорушника, суддя вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст.122-4 КУпАП як найбільш серйозного із вчинених правопорушень у вигляді 3400 гривень 00 копійок штрафу.

Згідно ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, суддя вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та вважає, що таке стягнення є доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст.40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останнім не надані.

Керуючись ст. ст. 124, 122-4, 283 285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, та з урахуванням ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0023001 код класифікації: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605,60 грн. судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови виготовлений 09 жовтня 2024 року.

Суддя І.Я. Биченко