Справа № 513/1251/24
Провадження № 3/513/1403/24
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Филипчук Л.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, інспектора прикордонної служби 1 категорії-відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) військова частина НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП

у с т а н о в и в:

згідно висновку службового розслідування від 10 жовтня 2024 року №02.2/344/24-Вн від 04 жовтня 2024 року комісією у складі заступника начальника відділу організації прикордонної служби штабу майора ОСОБА_2 та старшого офіцера відділу організації прикордонної служби штабу лейтенанта ОСОБА_3 , відповідно до наказу НОМЕР_2 прикордонного загону від 17 вересня 2024 року № 2483-АГ «Про призначення службового розслідування» проведено службове розслідування по фактам затримання представниками прикордонної поліції Республіки Молдови о 03.35 16 вересня 2024 року 2 громадян України які перетнули кордон на напрямку ВОЛОНТІР (РМ) - ФАРАНІВКА (Україна) в районі прикордонного знаку № 0646 та 09.30 16 вересня 2024 року 2 громадянина України на напрямку ВОЛОНТІР (РМ) - ЗАБАРИ (Україна) в районі прикордонного знаку № 0645, які незаконно перетнули ДК на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби (далі-впс) «Фараонівка» (тиа В) та в подальшому звернулися до влади країни з клопотанням про надання їм статусу біженця або додаткового захисту на території Республіки Молдова. Порушення, яке відбулося в районі п/зн №0646 відбулося під час несення служби п/н «ПС» у складі майстер-сержант ОСОБА_4 та молодший сержант ОСОБА_5 в районі п/зн №06466. Інспектором прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) майстер-сержантом ОСОБА_6 , виконуючи наказ на охорону державного кордону в якості старшого прикордонного наряду, службу належним чином не організував, спостереження визначеною ділянкою державного кордну та прилеглою місцевістю якісно не здійснював, заходи маскування не виконував, чим свої діями останній порушив вимоги пунктів 3,4 та абзаців 2,4 пункту 5 глави I розділу II, абзаців 1, 6, 12, 13 пункту 7 глави 2 розділу II та абзаців 66,7 та 15 пункту 9 глави 2 розділу II «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 19 жовтня 2015 № 1261, зареєстрованої в Мінюсті України 06 листопада 2015 за №1391/27836, тобто майстер-сержант ОСОБА_4 порушив правила несення прикордонної служби в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що він заступив на службу 18:30 15 вересня 2024 року по 02:30 16 вересня 2024 року, службу несли хорошо, був дощ, дивились у тепловізор, під час несення служби порушників виявлено не було. Вже після того як здали зміну, вранці дізнались що відбувся прорив через кордон.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що 15 вересня 2024 року він заступив у наряд разом із ОСОБА_1 Перебували на вежі, дрон підняти не могли, оскільки заважали погодні умови. Постійно здійснювали спостереження за ділянкою, бачили косуль, зайців. Крім тварин більше нікого не бачили. Вже вранці повідомили, що був прорив через кордон.

Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами у справах про адміністративні правопорушення, згідно приписів ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» (далі Закон) на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 19 Закону на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається протидія і запобігання кримінальним та іншим правопорушенням особового складу Державної прикордонної служби України.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону за протиправні дії чи бездіяльність військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України несуть відповідальність згідно із законом.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09 вересня 2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15 травня 2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантіїст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд в постанові від 27 червня 2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частина 2 ст.172-18 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, в умовах особливого періоду, натомість у протоколі невірно зазначена кваліфікуюча ознака ( вчинення в умовах воєнного стану).

З об`єктивної сторони порушення несення служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону, настає при умові що ця особа порушила дією або бездіяльністю конкретні нормативні накази (розпорядження), що регламентують діяльність наряду з охорони державного кордону.

Стаття 172-18 КУпАП є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 172-18 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Як доказ винуватості ОСОБА_1 , надано протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 307891Е від 11 жовтня 2024 року, в якому фабула інкримінованого правопорушення, викладена таким чином: Інспектором прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) майстер-сержантом ОСОБА_6 , виконуючи наказ на охорону державного кордону в якості старшого прикордонного наряду, службу належним чином не організував, спостереження визначеною ділянкою державного кордну та прилеглою місцевістю якісно не здійснював, заходи маскування не виконував, чим свої діями останній порушив вимоги пунктів 3,4 та абзаців 2,4 пункту 5 глави I розділу II, абзаців 1, 6, 12, 13 пункту 7 глави 2 розділу II та абзаців 66,7 та 15 пункту 9 глави 2 розділу II «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 19 жовтня 2015 № 1261, зареєстрованої в Мінюсті України 06 листопада 2015 за №1391/27836, тобто майстер-сержант ОСОБА_8 порушив правила несення прикордонної служби в умовах особливого періоду.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано складений 04 жовтня 2024 року висновок службового розслідування по фактам затримання представниками прикордонної поліції Республіка Молдови о 03.53 16 вересня 2024 2 громадян України та о 09:30 16 вересня 2024 року 2 громадян України, які незаконно перетнули ДК на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В).

Разом з тим, даний висновок службового розслідування містить суттєві розбіжності щодо викладення дати події, зокрема зазначено, що події мали місце 16 червня 2024 року, так і 16 вересня 2024 року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, можлива подія вчинення правопорушення вказана за датою 16 вересня 2024 року. 04 жовтня 2024 року було складено висновок службового розслідування.

Отже, моментом виявлення особи, яка вчинила правопорушення, є дата складення висновку службового розслідування 04 жовтня 2024 року, а тому протокол про адміністративне правопорушення уповноваженою особою повинен бути складено не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, а саме 05 жовтня 2024 року, однак протокол ПдРУ № 307891Е складено 11 жовтня 2024 року, тобто із порушенням строку визначеного ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Крім того, що наявний в матеріалах справи висновок службового розслідування, містить розбіжності у даті події, наданий висновок службового розслідування не завірений належним чином та не відповідає порядку засвідчення копій документів, визначеному пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року № 55).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису. Однак, як вбачається з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення висновку службового розслідування, він не завірений відповідно до порядку, передбаченого ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року № 55, що дає підставу суду визнати зазначений доказ недопустимим.

Також, до протоколу долучено фототаблиці виявлених слідів неналежної якості, які також не завірені належним чином. Пояснення ОСОБА_9 датовані 21 серпням 2024 року, тоді як відповідно до протоколу в провину ОСОБА_1 ставиться подія яка мала місце 16 вересня 2024 року. Долученні копії рапортів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , пояснення ОСОБА_12 , витяги з книги прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » неналежної якості, частина тексту взагалі відсутня.

Інших доказів, які б підтверджували провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП суду не надано.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, є такими, що у своїй сукупності не доводять наявність в діянні ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Так за ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові ВС/КАС від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З огляду на викладене, ретельно дослідивши та перевіривши в ході розгляду усі наявні в справі докази, приходжу до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, оскільки, сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, направлених на порушення правил несення прикордонної служби.

Таким чином, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 172-18, 283-285, 287-291 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Повний текст постанови складено 15 жовтня 2024 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення постанови апеляційного суду за наслідками апеляційного провадження. Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К. Ю. Рязанова