Справа №463/7809/24
Провадження №3/463/2033/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Нор Н..В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

20.08.2024 року від Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 377759 від 26.07.2024 р. вбачається, що 06.07.2024 року гр. ОСОБА_1 , відповідно до вимог термінового заборонного припису АА №341709 від 06.07.2024 року не повідомив органи поліції, а саме Львівське районне управління поліції №1 ГУНП у Львівській області про місце свого тимчасового проживання, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав та заперечив факт ухилення від виконання вимог термінового заборонного припису. ОСОБА_1 долучив копію медичної карти хворого №5910/2024, з якої вбачається, що датою надходження останнього в станціонар КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» Центр психічного здоров`я «Кульпарків» є 06.07.2024 року, датою виписки є 12.07.2024 року, датою вчинення правопорушення, яку зазначено у протоколі, є 06.07.2024 року. Зазначив, що дані обставини свідчать про неможливість вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки в зазначений період часу він перебув на лікуванні у стаціонарі.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням суду є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255цього Кодексу.

В матеріалах справи відсутні належні, достатні, достовірні докази вчинення адміністративного правопорушення. Навпаки, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебував з 06.07.2024 року на стаціонарному лікуванні в КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» Центр психічного здоров`я «Кульпарків», що унеможливило повідомлення ним органів поліції про своє місце перебування.

ОСОБА_1 повністю заперечує обставини про те, що він вчинив адміністративне правопорушення., що відповідно до ст. 251 КУпАП може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що перебуваючи на лікуванні в закладі охорони здоров`я в стані з дратівливою, неясною свідомістю він не міг об`єктивно повідомити про своє місце перебування.

Правова позиція по справі самого ОСОБА_1 є його засобом захисту та підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду з огляду на вільне визначення своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події, шляхом безпосереднього дослідження доказів судом, а обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені в ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, є неприпустимою, оскільки суперечить позиції ЄСПЛ та порушує презумпцію невинуватості особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно ж до п. 1, ч. 1, ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 184, 245, 247, 251, КУпАП, -

постановив:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя Нор Н.В.