П О С Т А Н О В А

Іменем України

10.10.2024 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кушнір Б.Б., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.173 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

14.07.2024 о 19:04 год. гр. ОСОБА_1 перебуваючи по АДРЕСА_2 , вчинив дрібне хуліганство, а саме: штовхнув у плече ОСОБА_2 та виражався нецензурною лайкою, чим своїми діями порушував громадський порядок, за що передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 у суді свою вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому ст. 173 КУпАП, не визнав та вказав, що 14.07.2024 о 19:04 год. по АДРЕСА_2 не вчиняв дрібного хуліганства відносно ОСОБА_2 . Заперечує сам факт штовхання, а також факт нецензурної лаки в сторону ОСОБА_2 . Також зазначає, що протоколо про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки складений не в день вчинення правопорушення та за відсутності сторін конфлікту. Просив закрити провадження відносно нього у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Лазор У.М. у суді пояснила, що ОСОБА_1 14.07.2024 о 19:04 год. по АДРЕСА_2 вчинив дрібне хуліганства відносно ОСОБА_2 , оскільки нецензурно висловлювався і штовхав у плече потерпілого. Вказують, що ОСОБА_1 неодноразово провокує конфлікти, з приводу чого звертаються із заявами в поліцію. Тому просили визнати ОСОБА_1 винним у вчиненому даного правопорушення.

Дільничний офіцер поліції СДОП ВП ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області лейтенант поліції Батіг Т.П. у судовому засіданні 11.09.2024 підтвердив, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №020008 від 14.08.2024 був складений у присутності правопорушника ОСОБА_1 , однак останній від підпису та отримання такого відмовився у його присутності, про що є відповідна відмітка у протоколі.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Лазор У.М., дільничного офіцера поліції СДОП ВП ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області лейтенант поліції Батога Т.П., дослідивши представлені адміністративні матеріали та оглянувши відеозапис з місця події, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, дії останнього правильно кваліфіковано за даною статтею.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Згідно з ч.1 ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомісті.

У ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинно бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також повинно бути з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з ст. 173 КУпАП, дрібне хуліганство полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

У розумінні положень ст. 173 КУпАП, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на громадський порядок. Поняття «дрібне хуліганство» - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе приставання до громадян та інші подібні дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян, якщо вони за своїм характером не тягнуть застосування заходів кримінального покарання. Дрібне хуліганство характеризується наявністю умислу - особа, яка скоїла дрібне хуліганство, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок, і бажає чи свідомо допускає вияв неповаги до суспільства.

Згідно з п.3 постанови Пленуму Верховного суду України N 19 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю за винятковим цинізмом.

Громадський порядок це обумовлена потреба суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами, система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Відповідно до Постанови ВСУ від 04.10.2012 у справі 5-7к12, особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Мотиви вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП доведена:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №020008 від 14.08.2024;

- рапортом про повідомлення про подію в ЄО №14111 від 14.07.2024;

- заявою потерпілого ОСОБА_2 від 14.07.2024;

- письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_3 від 25.07.2024;

- відеозаписом з місця події;

- усними поясненними представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Лазор У.М., дільничного офіцера поліції СДОП ВП ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області лейтенант поліції Батога Т.П., у суді.

Протокол про адміністративне правопорушення ВАВ №020008 від 14.08.2024 відповідає положенням ст. 256 КУпАП.

Зазначені відеозаписи події, які були оглянуті у судовому засіданні, відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Наданий доказ - відеозапис події відображає подію адміністративного правопорушення та містять відомості та дані, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а саме нецензурної лайки в громадських місцях, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Натомість доводи ОСОБА_1 щодо недотримання працівником поліції під час складання протоколу вимог закону не заслуговують на увагу та відхиляються судом.

Інші доводи ОСОБА_1 не спростовують висновків суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Будь-яких доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, ОСОБА_1 суду не надано.

Крім цього, обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Не визнання своєї вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП розцінюю, як спосіб уникнення від відповідальності.

Оцінюючи вищевказані докази, суд приходить до переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. В своїй сукупності дані докази є достатніми.

Отже, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого чст. 173 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, яке носить суспільно небезпечний характер, дані про особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, його особу, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, вважаю, що стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети, зокрема його виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у виді штрафу.

Разом з тим, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 23, 33, 40-1, 268, 283, 284 КУпАП -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одна) гривня.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави в сумі 605,60 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Кушнір Б.Б.