П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/10261/24

Провадження № 3/185/3824/24

14 жовтня 2024 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Косюк А.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомо,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2024 року о 16 годині 30 хвилин в м. Павлоград, вул. Г. Світличної, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Fort Fiesta» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду відмовився у встановленому законом порядку. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України. Зазначені дії органом внутрішніх справ кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду повідомлявся належним чином. Вважаю можливим розглянути справу за його відсутності.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху).

Згідно з п. 2.5 Розділу 2 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та докази наявні у матеріалах справи, приходжу до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №299395 від 23 вересня 2024 року;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 вересня 2024 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів від 23 вересня 2024 року, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова. Від проведення огляду ОСОБА_1 відмовився. Вказаний акт підписаний працівником поліції

- рапортом від 23 вересня 2024 року.

Також, в судовому засіданні було переглянуто відеозапис з нагрудної відеокамери, який міститься на диску, та долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого встановлено, що працівником поліції було повідомлено гр. ОСОБА_1 про те, що згідно ст.. 40 Закону України «Про Національну поліцію» ведеться відеофіксація. Також працівником поліції було повідомлено гр. ОСОБА_1 , що під час перевірки документів у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова. Працівником поліції було запропоновано гр. ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі для встановлення стану алкогольного сп`яніння, на що останній запитав за чиї кошти буде проходити огляд. Працівник поліції відповів, що огляд безкоштовний. Відповіді щодо проходження огляду гр. ОСОБА_1 не надав, закривав відеокамеру рукою. Працівник поліції запитав у гр. ОСОБА_1 чи керував він транспортним засобом та чи вживав спиртні напої, на що останній відповів «так». Працівником поліції було повідомлено гр. ОСОБА_1 про те, що у відношенні нього буде складено протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Від дачі пояснень відмовився. Працівник поліції запитав у гр. ОСОБА_1 чи буде він отримувати копію протоколу про адміністративне правопорушення, на що останній відповіді не надав. Працівник поліції повідомив, що протокол буде направлено йому за місцем проживання, на що гр. ОСОБА_1 погодився.

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази в своїй сукупності та взаємозв`язку доводять той факт, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена не лише за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи данні про особу правопорушника, характер вчиненого ним правопорушення, ступінь вини, при визначенні виду адміністративного стягнення приходжу до наступного висновку.

Так, санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 1.10 Розділу 1 Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

ОСОБА_1 не отримував у встановленому порядку посвідчення на право керування транспортними засобами, що підтверджено довідкою Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно якої відповідно до відомостей ІПНП, відомості щодо посвідчення водія гр. ОСОБА_1 відсутні, а тому не має такого статусу як «водій».

З урахуванням положень постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати таке адміністративне стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала, а тому вважаю, що в даному випадку, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до ОСОБА_1 не може бути застосовано.

Таким чином, до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, на правопорушника, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, покладається сплата судового збору, тому суд приходить до висновку, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. П. Косюк