Провадження № 3/760/5157/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2024 м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Застрожнікова К.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 578845 від 23.06.2024 р. відносно ОСОБА_1 . Відповідно до вказаного протоколу ОСОБА_1 23.06.2024 р., приблизно 00 год. 22 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини, а саме: голосно кричав та словесно ображав, чим міг завдати шкоду психологічному здоров`ю та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що 23.06.2024 р., будучи втомленим від того, що його дружина останнім часом приходила додому вночі, по її поверненню додому почав з останньою розмову. Під час розмови дружина стояла біля вікна, вони розмовляли на сімейні та побутові теми, а також стосовно принизливого відношення з її боку по відношенню до нього. Зазначив, що він не вчиняв психологічного насильства відносно своєї дружини, та не кричав на неї та словесно не ображав. Натомість він голосно доводив їй свою думку стосовно того, що вона зневажливо до нього відносилась протягом останнього часу, жодного умислу на заподіяння шкоди психологічному здоров`ю своєї дружини він не мав, у зв`язку із чим просив закрити провадження у справі.

У судове засідання неодноразово викликалась потерпіла ОСОБА_2 , однак до суду не прибула, надіславши письмові пояснення, зі змісту яких слідує, що ОСОБА_1 систематично вчиняв щодо неї домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру, починаючи з 2023 року переважно під впливом алкогольних напоїв. Так, 22.06.2024 близько опівночі ОСОБА_1 вкотре вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру відносно неї за адресою спільного проживання: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим вона вперше звернулась на спецлінію «102» в 00 год. 20 хв. 23.06.2024 року. По приїзду працівників поліції, останніми було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпА серії ВАВ №578845 від 23.06.2024 року та винесено терміновий заборонний припис серії АА №263080. У подальшому для її безпеки працівники поліції відвезли останню за вказаною нею адресою: АДРЕСА_2 . Так, 24.06.2024 року вона звернулась до територіального відділу поліції №4 Солом`янського УП ГУНП України в м. Києві за адресою вул. Полковника Шутова, З із заявою з приводу вчинення домашнього насильства з боку її чоловіка ОСОБА_1 , яка була зареєстрована до ЄО № 26206 від 24.06.2024 р. Оскільки вона мала наявні ознаки вчиненого фізичного насильства, взявши у відділі поліції направлення на проведення судово-медичної експертизи, звернулась до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи за адресою провулок Бондарський, 7А, висновок експертизи мав бути направлений до поліції і долучений до справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та дослідивши письмові пояснення ОСОБА_2 та матеріали справи, наявні у ній докази, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так, судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 578845 від 23.06.2024 р., зі змісту якого слідує, що 23.06.2024 р., приблизно 00 год. 22 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини, а саме: голосно кричав та словесно ображав /а. с. 1/.

Судом були досліджені письмові пояснення ОСОБА_1 з додатками, а також письмові заперечення щодо протоколу, що долучені до матеріалів справи, які повністю узгоджуються з поясненнями наданими ним в судовому засіданні.

За змістом ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, оцінюючи подані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , а також долучені матеріали під час судового засідання, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі, а також достатні докази, сукупність яких, зокрема і поза розумним сумнівом, могли б вказувати на вчинення ОСОБА_1 домашнього психологічного насильства по відношенню до своєї дружини.

Зокрема, пояснення, надані в судовому засіданні ОСОБА_1 , та письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 , які долучені до матеріалів справи, є взаємовиключними.

Інших доказів стосовно умисного вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно потерпілої, таких, як покази свідків, очевидці події, аудіо-відео матеріали, в матеріалах справи відсутні.

Суд зазначає, що домашнє насильство характеризується такими ознаками як: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому, слід зазначити, що конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак домашнього насильства. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплених агресією і бажанням завдати шкоди.

У даному випадку дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між ОСОБА_1 та його дружиною відсутнє. За обставин, досліджених в судовому засіданні, виходячи із пояснень учасників провадження, судом встановлено, що 23.06.2024 мав місце конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однак, даний конфлікт не містив ознак домашнього насильства по відношенню до потерпілої у розумінні норм Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілої, тобто судом не встановлено умисну на вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_1 по відношенню до його дружини.

У той час, як у цій ситуації мав місце саме конфлікт.

При цьому, суд, окрім викладених вище мотивів, виходив ще й з того, що на особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно - наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою та наслідками, що настали.

Сама по собі розмова між учасниками конфлікту, зокрема безпосередньо між родиною ОСОБА_1, на підвищених тонах автоматично не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Судом не встановлено, що мала місце нецензурна лайка на адресу потерпілої з боку ОСОБА_1 , а також не встановлено обставин застосування з його боку фізичного насильства.

Належних, допустимих та достатніх доказів, на підтвердження цих обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, матеріали провадження не містять.

Таким чином, дослідивши подані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 173-2, ст. ст. 248, 249, 251, 252, 276-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Суддя: К.С. Застрожнікова