Справа № 372/3916/24
Провадження № 3-1211/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 жовтня 2024 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04.07.2024 серії ААД №789649, 04.07.2024 року о 16:10 год. в с Красна Слобідка, вул. Шевченка, 21, водій ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку ТЗ, яку поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом світлоповертачем. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 2.4, 8.9А, Правил дорожнього руху, скоївши тим самим правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення.

Разом з тим, слід зазначити, що процедура судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно особи, яка притягається до адміністративної відповідності, за його відсутності за наявності доказів смс повідомленням в повній мірі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема з рішенням у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

За приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Диспозицією ч. 1 ст.122-2КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Встановлено, що 04.07.2024 року відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, відповідно до якого останній не виконав вимогу поліцейського про зупинку ТЗ, яку поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом світлоповертачем.

При цьому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначив про не згоду із обставинами вказаними в такому протоколі.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, поліцейським, зокрема, крім протоколу серії ААД № 789649 від 04.07.2024 року, рапорту працівника поліції, доданий DVD диск з відеозаписом, який переглянутий та досліджений судом під час судового провадження в судовому засіданні.

При перегляді доказу у вигляді відеозапису встановлено, що на першому відео №2024_0704_160357_0000013_000000_0217 на 29 секунді вперше чути звуковий сигнал, який триває 8 секунд, відео переривається.

На другому відео №2024_0704_160440_0000013_000000_0218 звуковий сигнал триває 9 секунд.

Отже, 17 секунд тривав звуковий сигнал, після чого ОСОБА_1 зупинився.

Суд вважає, що вказаний проміжок часу є недостатнім для підтвердження факту невиконня ОСОБА_1 вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу.

З даного відеозапису вбачається, що після звукового сигналу, водій ОСОБА_1 через 17 с. ввімкнув стоп сигнал і почав виконувати маневр зупинки транспортного засобу та зупинив такий. Одночасно з долученого відеозапису не вбачається ввімкнених на службовому поліцейському автомобілі проблискових маячків синього та червоних кольорів.

Окрім цього, слід взяти до уваги, що виключно звуковий сигнал особа не повинна сприймати, як такий, що звернений виключно до неї, принаймні такий короткий час, як відображений на відео. Тим більше, ОСОБА_1 на відео послідовно вказував на відсутність в нього наміру ухилятися від зупинки і з його слів він зупинився одразу, як зрозумів, що звернення стосується його особи.

Даний відеозапис не містить доказову інформацію про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом 04.07.2024 року о 16:10 годині, на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану сигнальним диском з червоним сигналом світлоповертачем, не зупинився та був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі. Такий висновок не спростовуються матеріалами справи, оскільки інші докази наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, матеріали справи не містять.

Сам факт складання протоколу про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідальних осіб від доведення правомірності свого рішення.

Зважаю також на застосування загальноприйнятого європейського стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

За вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. В Україні діє принцип презумпції невинуватості. Само по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, а тому провадження у справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, що їй інкримінований.

Керуючись ч.1 ст.122-2, ст. ст.280, 283, п. 1 ст.247 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВА:

Провадження в справі по притягненню до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Обухівський районний суд Київської області.

Суддя Г.В.Висоцька