Справа № 216/6227/24
провадження 3/216/3277/24
ПОСТАНОВА

іменем України

09 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Бутенко М.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянку України, працює на посаді сестри медичної КНП «Криворізька міська лікарня №3», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

20.08.2024 начальником 6-го відділу Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області стратегічних розслідувань Національної поліції України Трофімовим М.М. складений протокол про адміністративне правопорушення №1174, відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи секретарем постійно діючої позаштатної ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуваючи на посаді сестри медичної КИП «Криворізька міська лікарня №3» Криворізької міської ради», будучи відповідно до п.п. «ґ» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік за типом «щорічна», а саме - 01.08.2024 року о 12 год 30 хв, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнала, пояснила, що працюючи на посаді медичної сестри КНП «Криворізька міська лікарня №3», в усному порядку старшою медичною сестрою їй було повідомлено, що вона відкомандирована на роботу до ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак про те, що вона призначена на посаду секретаря постійно діючої позаштатної ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 їй не було відомо, з наказами від 01.11.2023 та 01.01.2024 про її призначення вона ознайомлена не була. Щорічну декларацію вона подала 01.08.2024 після того як їй стало, що наказом від 01.11.2023 та 01.01.2024 вона була призначена секретарем постійно діючої позаштатної ВЛК і має обов`язок подавати фінансові декларації. Просила провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Ровкова А.А. в судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Водночас рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді й оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 не була ознайомлена із наказами від 01.11.2023 та 01.01.2024 про призначення її секретарем постійно діючої позаштатної ВЛК, що підтверджується матеріалами справи, таким чином в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

При цьому, частиною 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода но обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

У ч.1 ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначається, що правопорушення, яке передбачено ст.130 КУпАП має ознаки, які притаманні «кримінальному обвинуваченню», що у значенні Конвенції вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів, щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається виключно на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, тобто в розрізі розглядаємого протоколу, це уповноважена на те посадова особа органу Національної поліції.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином в судовому засіданні не було встановлено об`єктивної сторони правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП інкримінованого ОСОБА_1 оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 інкримінованого їй у вину складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з чим справу про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 172-6, 245, 247, 251, 252, 266, 279, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя М.В. БУТЕНКО