Провадження № 3/761/5783/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 року місто Київ

Суддя Шевченківського районного суду міста Києва Ковтуненко В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , директора ПП «ЄВРО ГРІН СОЛЮШИНС», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 3 ст. 41 КУпАП

У С Т А Н О В И В :

19 червня 2024 року о 12:00 при проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) ПП «ЄВРО ГРІН СОЛЮШИНС» було встановлено, що у порушення вимог ч. 1 ст. 21 ч. 4 ст. 24 КЗпП України директор ОСОБА_1 допустив працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до виконання роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без подання повідомлення до ДПС про прийняття працівника на роботу.

Таким чином, ОСОБА_1 , який є директором ПП «ЄВРО ГРІН СОЛЮШИНС», порушено вимоги ч.1 ст.21, ч.4 ст.24 КЗпП України, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.41 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вину у вчиненні правопорушення не визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Згідно із ч.3 ст.24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст.41 КУпАП адміністративна відповідальність настає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Отже, диспозицією частини третьої статті 41 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №Ц/КВ/13996/273/П/ПТ від 19 червня 2024 року; актом № Ц/КВ/13996/273 від 19 червня 2024 року.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП доведена повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 41, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення до виконання 3 місяці.

Суддя В.О. Ковтуненко