Справа № 758/7507/24 Суддя в суді першої інст. - Гребенюк В.В.
Провадження № 33/824/4856/2024 Суддя-доповідач - Дрига А.М.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Дрига А.М.,

за участю особи,

яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

представника власника майна ТОВ «Пежо Сітроен Україна» -

адвоката Луцюка В.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 08 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою судді місцевого суду:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП постановлено стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинені за таких обставин.

19.05.2024 о 21 год. 40 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Seat Leon, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Заводська, 8, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на транспортний засіб Peugeot 200, д.н.з. НОМЕР_2 , що був припаркований. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім цього, 19.05.2024 о 21 год. 40 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Seat Leon, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Заводська, 8, будучи причетним до ДТП, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови. Проти огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога водій відмовився, а також, проти огляду на стан сп`яніння водія на місця зупинки транспортного засобу, відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , оспорюючи наведені в постанові судді місцевого суду фактичні обставини, його винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, підстави та обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить: поновити строк апеляційного оскарження постанови, скасувати постанову та закрити справу за відсутністю складу правопорушення.

Зазначає, що судом першої інстанції порушено його право на ознайомлення з матеріалами справи, зокрема, не в повному обсязі надано матеріали справи для ознайомлення, а також не надано повне відео для здійснення копії.

Окрім цього, скаржник наголошує, що строк оскарження постанови суду пропущений не з його вини, зокрема, про існування постанови він дізнався лише 16.08.2024 року, коли ознайомлювався в суді з матеріалами справи, жодного направлення постанови на його ім`я не було.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді як такий, що пропущений з поважних причин.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просить про її задоволення, думку представника власника майна адвоката Луцюка В.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, перевіривши та оцінивши доводи, зазначені апелянтом, суд вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалу за протоколами про адміністративні правопорушення судом першої інстанції дотримані.

Так, суд встановив, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних доказів, а саме протоколом про адміністративне правопорушення ААД №860871 від 19.05.2024 року, схемою місця ДТП від 19.05.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Проаналізувавши наявні в справі матеріали в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дана дорожньо-транспортна пригода та її наслідки перебувають у прямому причинному зв`язку саме з порушенням ОСОБА_1 вимог п. 12.1 ПДР України.

Крім того, висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду, з огляду на наступне.

Пунктом 2.3б ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 12.1 ПДР України встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею 124 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті учасники дорожнього руху, які порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №860870, 860871 від 19 травня 2024 року; протоколом АЗ №076267 про адміністративне затримання за ст. 261 КУпАП; схемою місця ДТП; поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; направленням на огляд водія транспортного засобу; відозаписом з нагрудної камери поліцейського; та іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Вказані докази, на думку суду, є достатніми, належними, допустимими, складеними з дотриманням норм законодавства, та такими, що у своїй сукупності беззаперечно вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, підстав вважати наявні в матеріалах справи докази неналежними та недопустимими, апеляційним судом не встановлено.

Суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи дійшов обґрунтованого висновку, що саме дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. п. 2.5, 12.1, 2.3 (б) України, що знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Зазначені докази доповнюють одне одного, сумнівів та протиріч не викликають, та у своїй сукупності підтверджують порушення водієм ОСОБА_1 вимог правил дорожнього руху України.

Аналізуючи викладене, апеляційний суд повністю погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні п.п. 2.5, 12.1, 2.3 (б) ПДР України.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкцій ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Порушень вимог закону при складенні протоколів про адміністративні правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 8 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига