ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/256/24 Справа № 242/1864/23 Суддя у 1-й інстанції - Черков В. Г. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Хлидчи В.С., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого Сакуна В.А., потерпілого ОСОБА_3 , представника потерпілого Майорова С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника потерпілого Сакуна В.А. на постанову судді Селидівського міського суду Донецької області від 01 грудня 2023 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 122 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Селидівського міського суду Донецької області від 01 грудня 2023 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі представник потерпілого Сакун В.А. просить скасувати постанову судді, визнати ОСОБА_1 винуватою та притягнути її до відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП. Зазначає, що судом не було здійснено виклик потерпілого ОСОБА_2 , не з`ясовано обставини справи та не проведено відкрите судове засідання. Вказує, що в цей же час на розгляді у суді перебувала справа 242/1832/23 за цими ж подіями, але відносно ОСОБА_2 і суд не досліджував ці обставини при розгляді пов`язаних справ. Вважає за необхідне дослідити докази з зазначеної справи, оскільки вони, на його думку, підтверджують створення ОСОБА_1 умов для дорожньо-транспортної пригоди двох інших автомобілів.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Сам протокол про адміністративне правопорушення за правовим змістом є фактично обвинуваченням, яке підлягає доведенню, не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення, враховуючи позицію ЄСПЛ (справа Карелін проти Російської Федерації).

Закриваючи провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, суддя виходив із того, що під час судового розгляду справи доказів того, що ОСОБА_1 створила аварійну ситуацію, порушивши Правила дорожнього руху, здобуто не було, та в матеріалах справи відсутнє пояснення іншого водія (ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 ) щодо його версії події, а викликали його суд позбавлений можливості.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він є обґрунтованим, достатньо мотивованим та узгоджується з матеріалами справи.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 574744 від 28.10.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 28.10.2023 року об 11 годині за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Перемоги, 65, на нерегульованому перехресті доріг вул. Перемоги та Черняховського, керуючи автомобілем Toyota Corolla, номерний знак НОМЕР_2 , та повертаючи ліворуч, не надала переваги у русі транспортному засобу ВАЗ 21013, днз НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку, чим спричинила створення аварійної обстановки, а саме: примусила водія автомобіля ВАЗ 21013 різко змінити швидкість та напрямок руху, чим порушила вимоги п. 16.6 та 2.3 «Д» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Водію ОСОБА_1 інкриміновано порушення пунктів 16.6 та 2.3 «д» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Частина 5 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за Порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується діями, спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Отже, відповідальність за ч.5 ст.122 КУпАП може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху і внаслідок цього спричинив створення аварійної обстановки.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу додані: пояснення ОСОБА_1 , згідно яких на перехресті вона виконала вимогу дорожнього знаку «Надати дорогу», увімкнула поворот ліворуч, впевнилась у безпеці свого маневру та повернула, а через 20 метрів в дзеркало заднього виду побачила автомобіль, який рухався з великою швидкістю та почула звук від удару, зазначає, що порушень ПДР не допускала;

пояснення пасажира автомобіля Toyota Corolla, номерний знак НОМЕР_2 , яка є донькою ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , в яких вказано, що порушень ПДР допущено не було, а проїзд перехрестя було здійснено аналогічно поясненням ОСОБА_1 ;

пояснення ОСОБА_5 , який вказав, що знаходився біля СТО по вул. Перемоги, 65, бачив автомобіль Toyota Corolla, номерний знак НОМЕР_2 з двома дівчинами, потім почув стук, пішов подивитися та побачив дорожньо-транспортну пригоду;

довідка начальника СРПП відділу поліції № 3 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області про наявність у ОСОБА_1 , посвідчення водія;

фотокопії посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 та свідоцтва про реєстрації транспортного засобу Toyota Corolla, номерний знак НОМЕР_2 .

Водій ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що вважає ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП, оскільки в наслідок її дій сталося ДТП за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

На підставі викладеного, апеляційний суд зазначає, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника потерпілого Сакуна В.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Селидівського міського суду Донецької області від 01 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя