Справа № 127/8896/23
Провадження № 33/801/812/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2023 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, 23 вересня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, мотивуючи тим, що 03 вересня 2024 року та 11 вересня 2024 року він подав до суду заяви про надання доступу до матеріалів справи, однак, доступ не отримав. Оскаржувану постанову він отримав 18 вересня 2024 року через систему «Електронний суд». Він не мав можливості реалізувати своє право на оскарження з поважних підстав, оскільки є військовослужбовцем по мобілізації на період дії військового стану з 05 квітня 2022 року, постійного зміни місця дислокації (перебування) підрозділу, приймання участі у бойових діях. Протягом періоду з березня по листопад 2023 року він ніс службу у військовій частині НОМЕР_1 , зведеної стрілецької бригади Повітряних сил Збройних сил України, проходив навчання та бойове залагодження. З листопада 2023 року по березень 2024 року переміщений в першу лінію оборони на Донецькому напрямку. В період часу з березня 2024 року по червень 2024 року приймав участь у бойових діях на Донецькому напрямку. З липня по серпень 2024 року перебував на відновленні після участі в бойових діях. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних обставин, а отже є підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

У судове засідання, призначене на 11 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 не з`явився.

30 вересня 2024 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому він просить розгляд його апеляційної скарги проводити без його участі Апеляційну скаргу підтримує, просить її задовольнити.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність належним чином повідомленого ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 289 КУпАП, в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Із вказаного можна зробити висновок, що в справі про адміністративне правопорушення початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови пов`язаний з моментом прийняття такої постанови, а не з моментом отримання її копії.

За заявою особи, щодо якої винесено постанову, строк на апеляційне оскарження постанови може бути поновлений за наявності поважних причин.

Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи, як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Як встановлено з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 24 березня 2023 року.

Постанову Вінницьким міським судом Вінницької області винесено 12 квітня 2023 року.

При цьому, ОСОБА_1 був присутнім у судовому засіданні та був ознайомлений з постановою суду, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (а.с.11).

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 було відомо про факт винесення відносно нього постанови, результат розгляду справи та порядок оскарження постанови.

Оскаржувану постанову в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору було направлено для виконання до Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

20 вересня 2023 року державним виконавцем Іваненко Л.В. при примусовому виконані постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2023 року у справі №127/8896/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в сумі 536,80 грн винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №72350977 у зв`язку з фактичним виконанням рішення (а.с.18).

03 вересня 2024 року та 12 вересня 2024 року ОСОБА_1 подавав до Вінницького міського суду Вінницької області заяви, в яких просив надати йому матеріали справи для ознайомлення в електронному вигляді. Матеріали справи просив направити на його адресу в системі «Електронний суд» (а.с.23, 26).

На вказані заяви судом надані відповіді, в яких ОСОБА_1 повідомлено про те, що документи, які зберігаються в матеріалах справи переведені в електронну форму для ознайомлення (а.с.24,27).

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано 23 вересня 2024 року через систему «Електронний суд», тобто через 530 днів з дня винесення постанови і ознайомлення з її змістом.

ОСОБА_1 стверджує, що він не мав можливості реалізувати своє право на апеляційне оскарження, оскільки є військовослужбовцем по мобілізації на період дії військового стану з 05 квітня 2022 року, постійно змінював місце дислокації (перебування) підрозділу, приймав участь у здійсненні заходів з обороноздатності країни та приймав участь у бойових діях.

На підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 надав наступні документи:

- довідку військової частини НОМЕР_2 від 05 квітня 2022 року №196, у якій зазначено, що солдат ОСОБА_1 дійсно перебуває на військовій службі з 05 квітня 2022 року у військовій частині НОМЕР_3 (а.с.33);

- посвідчення про відрядження від 29 листопада 2023 року №983, у якому зазначено, що ОСОБА_1 відряджений до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 до складу зведеної стрілецької бригади ПС ЗС України з подальшим вибуттям у визначений позиційний район з 29 листопада 2023 року до окремого розпорядження для виконання спеціальних (бойових) завдань за призначенням (а.с.36);

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09 березня 2024 року №80, у якому зазначено, що солдат ОСОБА_1 вважається таким, що вибуває з 09 березня 2024 року зі складу зведеної стрілецької бригади Повітряних Сил Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 у пункт постійної дислокації, з 10 березня 2024 року знятий з котлового та речового забезпечення (а.с.31).

Дійсно, довідкою №196 від 05 квітня 2022 року підтверджується той факт, що з 05 квітня 2022 року ОСОБА_1 перебував на військовій службі.

Разом з тим, вказана довідка датована квітнем 2022 року.

Оскаржувану постанову винесено судом першої інстанції у квітні 2023 року, тобто через рік після видачі довідки №196.

З наданих ОСОБА_1 документів не можливо встановити, де саме він знаходився в період строку, встановленого законом для оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційний суд виходить з того, що факт перебування ОСОБА_1 на військовій службі не перешкоджав йому бути присутнім у судовому засіданні при винесенні оскаржуваної постанови.

Решта наданих ОСОБА_1 документів не підтверджують абсолютну неспроможність ОСОБА_1 вчинити дії, спрямовані на оскарження постанови.

ОСОБА_1 не був позбавлений права на правову допомогу, в тому числі на безоплатну правову допомогу, однак, правом на захист не скористався.

Підсумовуючи, слід зазначити, що доводи заявника не підтверджують наявність об`єктивно непереборних, незалежних від його волевиявлення перешкод для звернення з апеляційною скаргою зі спливом значного проміжку часу з моменту винесення судом першої інстанції оскаржуваної постанови.

Причини пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне подання апеляційної скарги. Тобто, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин. За відсутності таких, поновлення процесуального строку буде порушенням принципу юридичної визначеності.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

За відсутності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, у поновленні цього строку необхідно відмовити, а апеляційну скаргу з доданими матеріалами повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 289, 294 КУпАП,

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2023 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП відмовити.

Апеляційну скаргу з доданими матеріалами повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало