Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 року м. Рівне

Справа № 559/308/24

Провадження № 33/4815/546/24

Рівненський апеляційний суд в складі судді - Ковальчук Н. М.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 березня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення був нечитабельним, що позбавило його можливості здійснювати та реалізовувати його права, передбачені нормами КУпАП. Суд не взяв до уваги його письмові пояснення, не дослідив обставини крайньої необхідності, зокрема, вживання ним лікарських засобів та транспортування автомобіля на потребу ЗСУ. Стверджує, що ним не надавалося зобов`язання про те, що він 22.01.2024 року був відсторонений від керування транспортним засобом. Він пояснював поліцейським, що діє у стані крайньої необхідності, здійснює транспортування автомобіля на потребу ЗСУ. Оскаржуваною постановою з нього стягнуто судовий збір, що є порушенням, оскільки військовослужбовці звільняються від його сплати. Також у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що строк на подачу апеляційної скарги ним було пропущено з поважних причин. Копію постанови суду він отримав лише 25.04.2024 року. Крім того, він з 2020 року по даний час проходить військову службу у складі ЗСУ. З огляду на зазначене просить: поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив справу розглянути без його участі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова відносно ОСОБА_1 винесена 18.03.2024 року, апеляційна скарга подана 30.04.2024 року (згідно штампа на поштовому конверті), тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження. Постановою Рівненського апеляційного суду від 16 травня 2024 року апеляційну скаргу повернутоОСОБА_1 , оскільки ним не було подано заяви про поновлення пропущених строків на апеляційне оскарження. Вказану постанову ОСОБА_1 отримав 10.06.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із штрих номером 916, а також відомостями із сайту «Укрпошта». 12.06.2024 року (згідно штампа на поштовому конверті) ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу (не підписану), одночасно подавши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (підписане), покликаючись на те, що копію постанови суду він отримав 25.04.2024 року. Електронною поштою до Рівненського апеляційного суду, 01.07.2024 року, ОСОБА_1 подав підписану апеляційну скаргу. Згідно супровідного листа суду першої інстанції, копія постанови була направлена ОСОБА_1 18.03.2024 року (а.с. 89), проте відсутні відомості про отримання останнім її копії. 04.04.2024 року місцевий суд повторно надіслав ОСОБА_1 копію постанови (а.с. 99), яку останній отримав - 25.04.2024 року, що підтверджено його підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 100). До апеляційної скарги додано копію військового квитка ОСОБА_1 (а.с. 114) та копію довідки військової частини НОМЕР_1 про те, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у В/Ч НОМЕР_1 з 05.06.2021 року (а.с. 115).

Зазначене свідчить, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і його слід поновити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 618133 від 22.01.2024 року водій ОСОБА_1 цього дня о 07 год. 06 хв. на а/д М-06 «Київ-Чоп» 387 км. с. Підлужжя, керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» ARND0004, що підтверджується тестом №312 від 22.01.2024р., результат огляду становить 1,81 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.В протоколі міститься відмітка, що згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП велася безперервна відеофіксація на технічні пристрої №470472, №470468. При складанні протоколу, ОСОБА_1 вказав, що пояснення по суті порушення надасть у суді. Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписано.

Відповідно до результатів освідування, проведеного за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», рівень парів етанолу у повітрі, що видихалося водієм ОСОБА_1 складає 1,81 проміле. Тест № 312 від 22.01.2024 року ОСОБА_1 підписано (а.с. 2).

З Акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22.01.2024 року 07 год. 18 хв. вбачається, що огляд ОСОБА_1 було проведено у зв`язку з виявленими ознаками (поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови), за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager №0004». Результати огляду на стан сп`яніння: проба позитивна, кількісний показник 1,81 проміле. У графі «З результатами згоден» вказано « ОСОБА_1 та його підпис». В Акті міститься відмітка, що проводилась відео фіксація на технічний пристрій 470472 (а.с. 3).

Також в матеріалах справи містяться: направлення (а.с. 4), рапорт (а.с. 5), зобов`язання (а.с. 6), довідка (а.с. 7), відеодиск (а.с. 8).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відеозапис події доданий до матеріалів справи (а.с. 8).

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а ПДР, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Такий висновок ґрунтується на фактичних обставинах справи та не спростовується наведеними в апеляційній скарзі доводами.Вина ОСОБА_1 підтверджена матеріалами справи.

На відеозаписі події (Файл export-912z6) зафіксовано, як ОСОБА_1 (на 11:10 хв.) проходить огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, з результатом огляду (1,81 проміле) погодився, на пропозицію поліцейського пройти такий огляд у медичному закладу «Дубенська міська лікарня» ОСОБА_1 відмовився ( 11:50 хв.) (а.с. 8).

Водієм ОСОБА_1 підписано Роздруківку тесту газоаналізатора «Alcotest Drager 7510» № 312 від 22.01.2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, результат якого показав 1,81 проміле (а.с. 2).Водій ОСОБА_1 погодився із результатом проведеного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння (1,81 проміле), про що засвідчив своїм підписом в Акті огляду (а.с. 3).

Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

ОСОБА_1 , незважаючи на загально прийняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе порушення правил дорожнього руху. Він, як водій повинен був розуміти існуючі додаткові обмеження щодо перебування в стані алкогольного сп`яніння особами, які здійснюють керування транспортними засобами, однак знехтував та проігнорував такими обмеженнями.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (1,81 проміле).

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Покликання ОСОБА_1 про те, що оскаржуваною постановою незаконно стягнуто з нього судовий збір, оскільки військовослужбовці звільняються від його сплати, не заслуговує на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Місцевий суд правомірно стягнув з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір, адже Закон України «Про судовий збір» звільняє військовослужбовців від сплати судового збору при їхньому зверненні до суду за захистом їх прав, а не у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Обгрунтування апеляційної скарги не спростовують законних висновків суду першої інстанції, з якими погоджується апеляційний суд.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду Ковальчук Н. М.