ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 639/2291/24 Суддя суду 1 інстанції: Макаров В.О.
Провадження №: 33/818/1401/24 Суддя суду апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , без участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , без участі його захисника, за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_3 на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 серпня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною постановою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який тимчасово не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 квітня 2024 року о 00 годині 32 хвилин біля будинку № 205 по вул. Москалівська в м. Харкові водій ОСОБА_3 керував автомобілем VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ у лікаря нарколога та підтверджується висновком мекдзакладу № 1036 від 13.04.2024 року.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого

ч. 1 ст. 130 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджуються протоколом серії ААД № 643359 від 13.04.2024 року, даними огляду за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, результат якого - 1.11‰, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння КНП ХОР «ОНД» № 1036 від 13.04.2024 року (стан алкогольного сп`яніння), відеозаписом від 13.04.2024 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала апеляційну скаргу, яка містить прохання закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог правопорушник зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні докази про порушення ним Правил дорожнього руху, зупинка поліцейськими його транспортного засобу відбулася без належних для того підстав, а також в матеріалах справи відсутній акт медичного огляду.

Позиції учасників апеляційного провадження

Будучи належним чином повідомленим про час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 , ані його захисник, не з`явилися.

Першочергово судовий розгляд було призначено на 18 вересня 2024 року, однак від апелянта двічі надходили клопотання про перенесення розгляду справи. З метою надання особі, що притягається до адміністративної відповідальності, максимального доступу до правосуддя та використання належних їй прав, дані клопотання були задоволені, а судовий розгляд двічі перенесено.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності повідомлялася судом про те, що відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється протягом 20 днів з дня надходження справи до суду, а відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у провадженні не є перешкодою для розгляду справ.

Таким чином, суд апеляційної інстанції надав особі, що притягається до адміністративної відповідальності, усі можливості для безпосередньої участі останньої в судовому засіданні. При розгляді справ даної категорії явка учасників при апеляційному перегляді не є обов`язковою. Враховуючи це, 02 жовтня 2024 року судовий розгляд даної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 відбувся без участі останнього в судовому засіданні.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9.а ПДР України Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Судовим розглядом суду апеляційної інстанції встановлено, що 13 квітня 2024 року о 00 годині 32 хвилин біля будинку № 205 по вул. Москалівська в м. Харкові водій ОСОБА_3 керував автомобілем VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ у лікаря нарколога та підтверджується висновком мекдзакладу № 1036 від 13.04.2024 року.

Внаслідок зазначених подій поліцейськими складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 643359 від 13.04.2024р.

Суд апеляційної інстанції з метою перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги надав сторонам провадження всі можливості для представлення доказів по справі для підтримання їхньої правової позиції.

На думку суду апеляційної інстанції, доводи апелянта щодо відсутності належних підстав для зупинки поліцейськими його транспортного засобу є необґрунтованими, адже, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 порушив комендантську годину, через що був затриманий працівниками поліції. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» комендантська година це заборона перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що в матеріалах справи відсутній акт медичного огляду. Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що згідно з пунктами 19, 20 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я, а висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, апелянт міг звернутися до медичного закладу, в якому проходив огляд, для того, щоб ознайомитись з актом медичного огляду або зробити його копію, однак для розгляду справи в цьому відсутня потреба, оскільки в матеріалах справи наявний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1036 від 13.04.2024 року, згідно з яким було встановлено, що в момент вчинення адміністративного правопорушення останній дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.9).

Останнє також підтверджується чек-листом драгер-тесту від 13.04.2024 (а.с.6-7). Тому доводи апелянта про відсутність належних доказів щодо порушення Правил дорожнього руху також є необґрунтованими.

Відповідно до пункту 2.9.а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з довідкою інспектора УПП в Харківській області, ОСОБА_3 згідно облікових даних НАІС ДДАІ отримував посвідчення водія категорії В (а.с.4). Отже, правопорушник зобов`язаний був знати і виконувати Правила дорожнього руху України, однак свідомо порушив п. 2.9.а ПДР, за що встановлюється адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні, у зв`язку з чим апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_3 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_3 під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» вказується, що у

рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різним, залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними або необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та є потенційно небезпечним для суспільства, становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 серпня 2024 року по справі щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М. Курило