Провадження № 3/127/6903/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2024м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 124 та 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

08.08.2024 о 12:37 год. по вул. Немирівське шосе, 8а в м. Вінниці ОСОБА_1 не був уважним, не стежив за зміною обстановки, допустив самовільний рух транспортного засобу марки Renault, д.н. НОМЕР_2 , який здійснив наїзд на перешкоду паркан та дорожній знак. В результаті зазначеного паркан та дорожній знак отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками для ПП «Укрпалетсистем».

Після цього, ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка мала місце 08.08.2024 о 12:37 год. по вул. Немирівське шосе, 8а в м. Вінниці, самовільно залишив місце події.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що автомобіль почав рухатись назад, після чого він затягнув ручник. Він не відчув удар, тому поїхав з місця.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

З диспозиції статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху (далі ПДР), що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Слід звернути увагу, що зазначена норма є бланкетною.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту «б» пункту 2.3, пункту 15.12 ПДР.

Зі змісту підпункту «б» пункту 2.3 ПДР випливає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 15.12 ПДР водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.

До протоколу про адміністративні правопорушення суду надана схема місця ДТП, відповідно до якої зафіксоване розташування АЗС, паркана та місце зіткнення. Суд враховує, що ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, повідомивши, що не відчув зіткнення.

Крім того, до протоколу про адміністративне долучений диск із відеозаписом з камер відеоспостереження на АЗС. З оглянутого судом відео убачається, що о 12:36 год. ОСОБА_1 сідає до автомобіля марки Renault, д.н. НОМЕР_2 , та заводить його. Після чого, о 12:37 год. транспортний засіб починає рух назад (до паркану), а потім повертається вперед на початкову точку, з якої відбувся рух. Через певний час, о 12:44 год. зазначений транспортний засіб їде з місця події.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував факту порушення майна, яке належить АЗС. Окрім того, зазначена обставина підтверджується заявою операційного директора ПП «Укрпалетсистем» ОСОБА_2 , зі змісту якої випливає, що ОСОБА_1 25.09.2024 у повному обсязі відшкодував завдані ним збитки, а тому підприємство не має до останнього претензій.

З огляду на викладене, суд вважає, що в судовому засіданні підтверджений факт недотримання ОСОБА_1 вимог підпункту «б» пункту 2.3, пункту 15.12 ПДР, зміст яких суд виклав вище, а тому, на переконання суду, його дії охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, за ознаками порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження іншого майна.

Окрім цього, в судовому засіданні, встановлено, що будучи причетним до ДТП, ОСОБА_1 не виконав вимоги підпункту «а» пункту 2.10 ПДР, тобто самовільно залишив місце події, а тому його дії також охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КпАП, за ознаками залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення нею нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує, що ОСОБА_1 згідно з наданими матеріалами раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, повністю відшкодував завдані ним збитки, а тому суд вважає за доцільне застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу. При цьому згідно з приписами частини другої статті 36 КпАП, до останнього необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 122-4, 124, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до приписів частини другої статі 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: