Номер провадження: 33/813/2083/24
Номер справи місцевого суду: 523/8041/24
Головуючий у першій інстанції Далеко К.О.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Рвачова Олексія Олександровича

розглянувши апеляційну скаргу захисника Рвачова Олексія Олександровича

на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27 травня 2024 року ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27 травня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 березня 2024 року о07 год 20 хв в

м. Одесі по вул. Балківська, 24, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Leaf» номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився в закладі охорони здоров`я, медичний висновок №001038 від 30 березня2024 року, результат ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Рвачов О.О. просить постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27 травня 2024 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

За доводами апеляційної скарги приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції не надав належної правої оцінки тій обставині, що без клінічних ознак сп`яніння наявність позитивних результатів тестування потрібно розцінювати як хибно-позитивні результати або факт можливого вживання психоактивної речовини певний період, тому без стану сп`яніння у даний момент, але з позитивними тестами на виявлення метаболітів у досліджуваному середовищі. Висновок про наявність стану сп`яніння за результатами позитивних тестів без відповідної клінічної картини є бездоказовим і необґрунтованим. В обґрунтування цих доводів апеляційної скарги, захисник посилається на лист Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №01/10/236 від 14 березня 2024 року, за підписом заступника генерального директора з наукової роботи та освітньої діяльності ОСОБА_2 . Посилаючись на відеозапис, що долучений правоохоронцями до матеріалів справи, захисник зазначає, що у ОСОБА_1 були відсутні будь-які клінічні ознаки стану наркотичного сп`яніння, зокрема його зіниці очей реагували на світло, він виконував пальцево-носову пробу без промазувань, що на переконання апелянта свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак інкримінованого правопорушення. Крім того, за вказаних вище обставин, лікар-нарколог, яка проводила огляд водія, не мала права пропонувати здати йому зразки біологічного середовища у зв`язку з тим, що жодні клінічні ознаки стану наркотичного сп`яніння у нього були відсутні. Захисник звертає увагу, що у порушення п.20 Інструкції №1452/735, безпосередньо після огляду висновок не складався та не вручався ОСОБА_1 , що позбавило його можливості оскаржити результати цього огляду. Сам висновок складено лише 25 квітня 2024 року, тобто через 26 днів від дня проведення огляду, що на переконання захисника свідчить про неналежність та недопустимість цього документа, як джерела доказу. Також апелянт зазначає, що у порушення ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення було складено лише 27 квітня 2024 року, тобто через 28 днів з дати інкримінованого правопорушення, та зі сплином 2 днів від дати складення висновку (25 квітня 2024 року), наведені вище обставини, захисник вважає, свідчать про недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення, як доказу.

В апеляційній скарзі захисник також порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що справу розглянуто без участі

ОСОБА_1 , останній належним чином не повідомлявся про дату та час розгляду справи, копію оскаржуваного судового рішення не отримував, з матеріалами справи під розписку ОСОБА_1 ознайомився лише 08 липня 2024 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Рвачов О.О. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Вислухавши ОСОБА_1 та його захисника Рвачова О.О. за доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд повинен у сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та зазначити, з яких підстав подане скаржником клопотання може бути задоволене.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Так, 27 травня 2024 року судом прийнято оскаржувану постанову, тому у відповідності до ст. 294 КУпАП перебіг строку на апеляційне оскарження цієї постанови суду розпочався з 28 травня 2024 року і закінчився 06 червня 2024 року.

З матеріалів справи убачається, що справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , відомості на предмет підтвердження вручення йому копії оскаржуваної постанови у порядку, передбаченому ст. 285 КУпАП у матеріалах справи відсутні, з матеріалами справи під розписку ОСОБА_1 ознайомився 08 липня 2024 року (а.с.11), тоді як апеляційна скарга засобами поштового зв`язку захисником подана 18 липня 2024 року (а.с. 32).

З огляду на вказане, апеляційний суд вважає наведені апелянтом доводи у якості причин пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, у зв`язку з чим клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Із тексту апеляційної скарги убачається, що захисником не оспорюється факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, встановлених і викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Проходження ОСОБА_1 медичного огляду у спеціалізованому медичному закладі, шляхом здачі біологічного середовища на предмет перевірки факту перебування його у стані наркотичного сп`яніння захисником також не заперечується. Не оспорюється апелянтом і те, що обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 фіксувалися правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації, а тому з огляду на положення ч.7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд зважає на усталену практику ЄСПЛ, який зазначив, що: «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобіля мита їздити на них,тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (Рішення Європейського суду з правлю дини по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства"("O'Halloran and Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).

Згідно з п.2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч.4 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст. 266 КУпАП).

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, регламентовано Iнструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735 (далі -Інструкція).

Згідно із п.4 розділу I Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.3 розділу I Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Розділу II).

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п.3 розділу III Інструкції).

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (п.4 розділу III Інструкції).

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове (п.7 розділу III Інструкції).

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння (п.8 розділу III Інструкції).

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів (п. 10 розділу III Інструкції).

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук (п. 12 розділу III Інструкції).

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п. 15 розділу III Інструкції).

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Висновок) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (п. 16 розділу III Інструкції).

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (п. 20 розділу III Інструкції).

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п. 22 розділу III Інструкції).

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відеозапис, інші документи.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд в основу оскаржуваної постанови поклав відомості, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії АДД №905568 від 27 квітня 2024 року, медичному висновку №001038, відеозаписі, долученому правоохоронцями.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №905568 від 27 квітня 2024 року, правоохоронцями зафіксовано, що: «30 березня 2024 року о 07:20 год. в м. Одеса, вул. Балківська, 24, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Leaf» номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №001038 від 25 квітня 2024 року».

Доводи апеляційної скарги щодо недопустимості протоколу про адміністративне правопорушення, як джерела доказу з підстав складення цього документу поза межами строку, визначеного ч.2 ст. 254 КУпАП, апеляційний суд відхиляє, з огляду на таке.

За ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як убачається з матеріалів справі, огляд на стан наркотичного сп`яніння

ОСОБА_1 пройшов 30 березня 2024 року та цього ж дня у приміщенні закладу охорони здав біологічний матеріал, а саме сечу.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Висновок) убачається, що ОСОБА_1 особисто під підпис було роз`яснено необхідність з`явитися до закладу охорони здоров`я 07 квітня 2024 року з метою отримання результатів огляду.

З відеозапису, долученого поліцейськими до матеріалів справи, датованого 30 березня 2024 року убачається, що у приміщенні закладу охорони здоров`я, лікарем, яка проводила огляд водія, було роз`яснено ОСОБА_1 , що йому необхідне з`явитися до закладу охорони здоров`я орієнтовно 07 квітня 2024 року з метою отримання результатів огляду, оскільки на момент здачі аналізу у медичному закладі був відсутній реагент, необхідний для проведення токсикологічного дослідження і дата, коли він з`явиться не відома.

Як убачається з результату токсикологічного дослідження №775, долученого до матеріалів справи захисником, аналіз було почато 12 квітня 2024 року та закінчено 15 квітня 2024 року. Також з цього документа убачається, що при токсикологічному дослідженні біологічного матеріалу (сечі), яку здав ОСОБА_1 виявлено наркотичні речовини, а саме фенілалкіламіни.

Висновок за результатами проведення огляду ОСОБА_1 , лікарем складено 25 квітня 2024 року.

З відеозапису, долученого правоохоронцями до матеріалів справи убачається, що вказаний вище висновок було отримано поліцейськими лише 27 квітня 2024 року у закладі охорони здоров`я, тобто саме цього дня правоохоронцям стали відомі результати огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, та відразу після отримання доказів на підтвердження факту перебування водія у стані наркотичного сп`яніння, поліцейськими невідкладно складено протокол про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене та обставина, що протокол про адміністративне правопорушення було складено 27 квітня 2024 року не свідчить про порушення вимог

ст. 254 КУпАП, оскільки однією з передумов для складення уповноваженою службовою особою протоколу про адміністративне правопорушення є наявність достатніх фактичних відомостей, які будуть слугувати вагомим підтвердженням для висновку про наявність чи відсутність в діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення, наявності достатніх даних для прийняття рішення про складення протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій.

Відсутність у правоохоронців Висновку до моменту його фактичного отримання (27 квітня 2024 року) унеможливлювало складення протоколу про адміністративне правопорушення раніше зазначеної вище дати, зважаючи на відсутність у правоохоронців правових підстав для вчинення цих дій.

З цих підстав, апеляційний суд відхиляє доводи захисника про те, що безпосередньо після проведення огляду ОСОБА_1 , останньому не було вручено примірник Висновку, так як на той час (30 березня 2024 року) були відсутні результати токсикологічного дослідження біологічного середовища.

Як убачається із відеозапису долученого правоохоронцями до матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення поліцейськими складено за участі ОСОБА_1 , останньому забезпеченому право надати пояснення по суті правопорушення, які занесені до протоколу, що в сукупності свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог закону.

Апеляційний суд звертає увагу, що законодавець не визначає правових наслідків у разі не дотримання особою, уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення, вимог ст. 254 КУпАП.

Твердження захисника про те, що Висновок складено лише 25 квітня 2024 року, тобто через 26 днів від дня проведення огляду ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки положення Інструкції, якою регламентовано порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я, не містить імперативних положень щодо проміжку часу, у межах якого має бути проведене лабораторне дослідження біологічних зразків.

Доводи захисника про те, що дата вручення примірнику Висновку (27 квітня 2024 року) перешкодила ОСОБА_1 реалізувати право оскаржити цей документ, позбавлені правового обґрунтування, оскільки після отримання копії цього документа, водій не був обмежений у реалізації такого права.

За таких обставин, аргументи апелянта щодо неналежності та недопустимості Висновку, як джерела доказу, апеляційний суд вважає безпідставними.

З протоколу про адміністративне правопорушення, а саме графи «до протоколу додаються» убачається, поліцейськими зазначено: «висновок, б/к 473731, 474934».

Як убачається з вказаного Висновку, на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №001038, лікарем, яка проводила огляд встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння в результаті вживання фенілалкіламінів.

З відеозапису, долученого правоохоронцями до матеріалів справи, належність та допустимість якого, як джерела доказу захисник не оспорює, убачається, що на місці події правоохоронцями було встановлено причетність до ДТП автомобіля під керування ОСОБА_1 . Під час з`ясування обставин цієї події, було встановлено, що поліцейськими раніше вже було складено відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП через порушення водієм вимог п.2.9 ПДР, на що ОСОБА_1 надав пояснення про те, що за одним із протоколів про адміністративне правопорушення судом прийнято рішення про закриття провадження у справі, по іншому протоколу судовий розгляд справи триває. На запитання поліцейського щодо вживання наркотичних засобів, ОСОБА_1 відповів, що наразі будь-які заборонені речовини не приймає. Водночас, поліцейською було зафіксовано у водія таку ознаку сп`яніння, як терміття пальців рук (06:54:43 час вказаний на відеозаписі), на що ОСОБА_1 відповів, що це зумовлено тим, що раніше він вживав мак. Установивши наведені вище обставини, на адресу водія поліцейськими висловлено вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 погодився. Безпосередньо в приміщенні закладу охорони здоров`я, лікарем було проведено огляд ОСОБА_1 .

Захисником до матеріалів справи долучено акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001038 (далі Акт) з якого убачається, що лікарем, яка проводила огляд, виявлено у ОСОБА_1 тремтіння пальців рук.

Отже як на місці події правоохоронцями, так і лікарем у приміщенні закладу охорони здоров`я у ОСОБА_1 було виявлено таку ознаку сп`яніння, як тремтіння пальців рук, що є правовою підставою для проходження водієм огляд на стан наркотичного сп`яніння, шляхом здачі біологічного середовища, з метою виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, як то передбачено п. 12 розділу II, п.п. 7,8 12 розділу III Інструкції.

Аргументи захисника про те, що лікар, яка проводила огляд водія не мала права пропонувати ОСОБА_1 здати зразки біологічного середовища, як і доводи щодо недопустимості Висновку, як джерела доказу, з підстав відсутності у ОСОБА_1 клінічних ознак сп`яніння, апеляційний суд відхиляє з підстав, викладених вище, як такі, що суперечать фактичним обставинам справи та вимогам законодавства.

Стосовно листа Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №01/10/236 від 14 березня 2024 року, складеного за підписом заступника генерального директора з наукової роботи та освітньої діяльності ОСОБА_3 , на який захисник посилається як на підставу для задоволення вимог апеляційної скарги, апеляційний суд зауважує, що порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та оформлення такого огляду, передбачено виключно положеннями законодавства, зокрема Інструкцією, а цей лист не є нормативно-правовим актом та не утворює юридичних наслідків, оскільки має лише рекомендаційно-дорадчий характер, а тому не має вирішального значення для цієї справи.

Іншими доводами апеляційну скаргу захисник не обґрунтовує.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст.130 КУпАП є вірним.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Рвачова Олексія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 27 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Рвачова Олексія Олександровича залишити без задоволення.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко