ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/1392/24

Провадження № 3/293/850/2024

16 жовтня 2024 рокуселище Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Збаражський Олег Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

24.09.2024 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справи №293/1392/24, №293/1393/24).

Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судових справ між суддями, вищевказані адміністративні матеріали розподілені для розгляду судді Збаражському О.М.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до вимог п.6 Розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814, у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.

Таким чином, суд вважає за доцільне об`єднати в одне провадження матеріали справ №293/1392/24, №293/1393/24 стосовно ОСОБА_1 , так як вони складені відносно однієї і тієї ж особи, з присвоєнням єдиного унікального номеру №293/1392/24 (номер провадження № 3/293/850/2024).

В судовому засіданні 16.10.2024 ОСОБА_1 , після роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, свою вину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до диспозиції частин 2, 3, 4 ст. 126 КУпАП, передбачено відповідальність за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Положеннями пункту 2.1 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР) передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №759878 від 22.09.2024, ОСОБА_1 22.09.2024 о 23 год. 00 хв. в с-щі Черняхів, по вул. І.Франка, керував мопедом Suzuki б/н без посвідчення водія відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом, порушення вчинено повторно на протязі року відповідно постанови ЕНА 2689920 від 27.07.2024, чим порушив п. 2.1.а. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.5 ст. 126 КУпАП.

Факт вчинення вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №759878 від 22.09.2024 (а.с.2), довідкою відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, згідно якої ОСОБА_1 не має посвідчення водія (а.с.14), відеозаписом події від 22.09.2024 (а.с.17), та визнавальними показами ОСОБА_2 наданими в судовому засіданні.

Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі судом встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Відтак, суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії №759878 від 22.09.2024 стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №134879 від 22.09.2024 зазначено, що 22.09.2024 о 23 год. 00 хв. в с-щі Черняхів, по вул. І.Франка, 12, керував мопедом Suzuki б/н в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди ОСОБА_1 у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер, чим порушив п. 2.9. ПДР повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за що передбачена ч. (2) 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9.а) Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху визначено, що особи які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно із статтею 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 266 КУпАП зазначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Факт вчинення вказаного адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №134879 від 22.09.2024, паперовою роздруківкою тестування на алкоголь до протоколу від 22.09.2024, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.09.2024; а також відеозаписами з спеціальних технічних засобів поліцейських від 22.09.2024.

Як вбачається з долучених до справи відеозаписів від 22.09.2024, патрульний поліції повідомив водія про причину зупинки, після виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння провів огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу Alkotest Drager, результат якого показав 1,50 проміле, водій підтвердив вживання пива, після чого патрульний поліції в присутності ОСОБА_1 склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що заперечень не було, з результатами тестування на алкоголь ОСОБА_1 погодився, факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння не заперечував.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Відеозаписом зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення водія до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на водія, який керував транспортним засобом з ознаками сп`яніння та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, з результатом огляду погодився.

Даними оглянутих відеофайлів поза розумним сумнівом підтверджено факт наявності у ОСОБА_1 ознак перебування в стані алкогольного сп`яніння, про що патрульний поліцейський повідомив останньому, що давало поліцейським правові підстави для вимоги водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому, матеріали справи не містять доказів притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП протягом року до вчинення даного адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, протокол про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі докази по справі дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною, його дії кваліфіковано правильно, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Згідно з роз`ясненнями абзацу 3 пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Санкція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає накладення стягнень у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні дані про належність транспортного засобу ОСОБА_1 на праві власності, застосувати оплатне вилучення транспортного засобу неможливо.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП у вигляді штрафу у межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ч.5 статті 126 КУпАП, без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 36, 40-1, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н ОВ И В :

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №293/1392/24, №293/1393/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 та ч. 1 ст.130 КУпАП. Об`єднаній справі про адміністративні правопорушення присвоїти єдиний унікальний номер судової справи №293/1392/24.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч.5 статті 126 КУпАП в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про накладення штрафу, та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ