ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Данко М.В. на постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 24 вересня 2024 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , - визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн. на користь держави.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 06.09.2024 о 17.30 год. в м. Чернівці по вул. В. Васіле, 76, м. Чернівці, керував транспортним засобом «Volksvagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння а саме: зіниці очей не реагували на світло, виражене тремтіння пальців та неприродна блідість. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився згідно чинного законодавства, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність, згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, адвокат Данко М.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає вказану постанову такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суд підійшов формально до вивчення і дослідження обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному, неупередженому розгляду справи та з`ясуванню усіх фактичних обставин справи, що потягло за собою прийняття необґрунтованого рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

ЄУНСС №726/2666/24 Головуючий у І інстанції: Проскурняк І.Г.

Провадження №33/822/621/24 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП

Сторона захисту звертає увагу на те, що з відео вбачається, що ОСОБА_1 веде себе адекватно, від проходження на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся, повідомив поліцейських що доїде на власному транспортному засобі до ЧОНД.

Проте, працівниками поліції не було роз`яснено суті правопорушення, більше того, в матеріалах справи відсутній факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 ..

Вказує про те, що поліцейським наведені ознаки на стан сп`яніння ОСОБА_1 як припущення. Жодним чином не зафіксовано тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя та розширені зіниці очей.

Зазначає, що на відео вбачається, що ОСОБА_1 просить інший спосіб здати аналізи, однак у вказаному йому було безпідставно відмовлено.

Крім того, судом встановлено таке поняття як «пасивна відмова» від проходження медичного огляду, але законодавством не передбаченого такого поняття як «пасивна відмова». Судом проігноровано те, що ОСОБА_1 неодноразово погоджувався на проходження медичного огляду.

Звертає увагу, що того ж дня - 06.09.2024, після складання протоколу о 18:22, ОСОБА_1 у ЧОНД у лікаря здав відповідні аналізи та встановлено, що він не перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння.

Даний висновок складено чітко та без порушень, тому він є належним та допустимим доказом у справі.

Просить скасувати постанову районного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Перевіривши та вислухавши доводи апеляційної скарги від адвоката Данко М.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи самого правопорушника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Таких вимог суд першої інстанції дотримався і висновки судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення, є правильними і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Заперечення адвокатом вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути взяті судом до уваги та доводяться наступним.

Згідно п.1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими, а відповідно до п.2.4 на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Пункт 2.5 ПДР встановлює обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання даної вимоги тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КпАП України, про що ОСОБА_1 був належним чином попереджений працівником поліції.

Згідно диспозиції статті 130 КпАП України, відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, винуватість ОСОБА_1 доведена протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами провадження, якби того не заперечувала сторона захисту в інтересах останнього. Зокрема, згідно протоколу серії ЕПР1 №124224 вбачається, що 06.09.2024 о 17 год. 30 хв. в м. Чернівці, вул. В.Александрі, 76, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук та неприродня блідість. Від проходження на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

З протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомлено в повному обсязі, проте підписати його він відмовився. Однак, надав свої пояснення по суті правопорушення та зазначив, що він не згідний з обвинуваченням на підставі того, що не відмовлявся проходити освідчення на стан сп`яніння. Інспектор вирішив, що це відмова, так як задавав йому питання кілька разів і не почув відповіді (а.с.1).

Вказаний протокол складений уповноваженою на те особою, його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, містить виклад суті адміністративного правопорушення та відповідає характеру вчинених дій ОСОБА_1 ..

Підстав вважати, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення є незаконним і складений безпідставно, як апелянт вказує в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Окрім того, вказані вище пояснення ОСОБА_1 зафіксовано на відеозапис, який долучений до матеріалів справи, та був переглянутий апеляційним судом підчас підготовки справи до розгляду.

Разом з тим, пояснення ОСОБА_1 під час судового розгляду розцінюються апеляційним судом як свідоме уникнення виконати свій обов`язок. Оскільки, окрім прав у водіїв транспортних засобів, є ще і обов`язки, яких він повинен дотримуватися, а саме на вимогу поліціанта пройти огляд на стан сп`яніння.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloranand Francis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Зокрема, апеляційним судом встановлено, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини були зафіксовані на відеозаписах наданих працівниками поліції 476889, 476971, на яких чітко зафіксовано як ОСОБА_1 ніби не відмовляється від огляду, проте ставить умови працівникам поліції, у який спосіб він погодиться пройти огляд, чим фактично відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, що вірно розцінено працівниками поліції та судом як «пасивна відмова». При цьому останньому було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду.

Попри це, слід зазначити, що суд апеляційної інстанції не перевіряє на відповідність правомірність дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , а отже такі доводи апелянта не стосуються факту відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння і не можуть бути взяті судом до уваги.

З переглянутих відеозаписів вбачається, що транспортний засіб ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції з тих підстав, що надійшла інформація про можливу причетність водія до порушення правил дорожнього руху, у зв`язку з чим, поліціанти почали встановлювати особу водія. Однак, як вбачається з відеозаписів, ОСОБА_1 навіть не опустив достатньо вікно, щоб була можливість вести дискусію з працівниками поліції, також останній якийсь час не називав своїх даних, а через якийсь час пред`явив посвідчення водія через скло, його не було чутно добре, так як поліціантам доводилося по декілька раз ставити одне й теж питання, на які не одразу ОСОБА_1 надавав відповідь.

Така поведінка ОСОБА_1 викликала у працівників поліції підозру про перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння. Працівниками поліції в якості підстави проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 були виявлені такі ознаки: зіниці очей не реагували на світло, виражене тремтіння пальців, неприродна блідість.

Вказані підстави, передбачені п.3 та п.4 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, а саме глави І п.6., огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так, працівником поліції було підготовлено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння…у ЧОНД через виявлені ознаки сп`яніння, про які зазначалося вище. Разом з тим, ОСОБА_1 не було доставлено до ЧОНД, оскільки останній ніби й не відмовлявся від огляду в закладі охорони здоров`я, проте ставив працівникам поліції умови, в якій спосіб він згідний їхати (а.с.4).

Також з відеозаписів вбачається, що працівники поліції проявляючи врівноваженість та спокій, неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, проте останній, хоч і не прямо, однак не бажав пройти такий огляд. Тягнув час, переглядав телефон, так і не відкрив достатньо вікно під час спілкування з поліцейськими. При цьому, ОСОБА_1 не влаштовували пропозиції та дії працівників поліції, що в свою чергу ставить під сумнів адекватність його поведінки, яка була зневажлива, а реакція на пропозицію огляду нервова та збуджена.

Обставини, на які посилався ОСОБА_1 , не давали йому підстав не виконувати п.2.5 ПДР та на законну вимогу поліцейського, який вбачав у водія ознаки наркотичного сп`яніння, про які йому повідомив, пройти огляд.

Отже, все вище наведене розцінюється судом як відмова від проходження огляду, а саме як мовчазна (пасивна) відмова від проходження освідування.

Крім того, ОСОБА_1 , як вбачається з відеозапису, свідомо уникав діалогу з працівниками поліції, проявляв неповагу, нахабність та зверхність своєю поведінкою, що на думку апеляційного суду є способом уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, а саме відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, що і стало підставою для складання працівниками поліції адміністративних матеріалів.

Більше того, особа, яка впевнена в тому, що вона не вживала нічого із спиртних напоїв чи протизаконного, погодиться на будь-який огляд на стан сп`яніння, чи то на місці зупинки, чи в закладі охорони здоров`я, і заперечувати проти такого огляду не буде.

Так, у матеріалах справи наявний висновок №837 лікаря ЧОНД ОСОБА_2 , складений о 21 год. 45 хв. 06.09.2024, згідно з яким у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено. Проте, цей висновок суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, так як огляд ОСОБА_1 проведений із порушенням часу, тобто понад 3 години, зважаючи на те, що огляд у закладах охорони здоров`я має бути проведений не пізніше ніж протягом 2-х годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

На думку суду вказані докази є належними, допустимими та достовірними й не викликають у суду сумнівів. У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Слід також зазначити, що матеріали справи не містять жодних клопотань про те, що неправомірні дії працівників поліції щодо неправомірної зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 чи його огляду на стан сп`яніння були предметом окремого оскарження ним в суді.

В апеляційній скарзі сторони захисту не наведено інших доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про доведеність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доводах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи адвоката, викладені в апеляційній скарзі.

Судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду порушень норм матеріального та процесуального права, які були б підставою для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, не встановлено.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Данко М.В. залишити без задоволення, а постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 24 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська