ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/485/24Головуючий у 1-й інстанції Чир П.В.
Провадження № 33/817/642/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.2 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю:

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Когута О.В. на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Як визнав суд, ОСОБА_1 22.02.2024 о 20 год. 04 хв. в с. Верхняківці по вул. Шевченка, повторно протягом року, керував автомобілем «Mitsubishi Galant» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, однак пройти огляд у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатора Алкотестер Drаger 6810 ARAM 0601 та в КНП «Борщівська міська лікарня» відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Когут О.В. вважає, що оскаржувана постанова не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, суперечить вимогам закону, що призвело до неправильного вирішення справи, та такою, що підлягає до скасування.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у протоколі взагалі не вказано та не описано жодних обґрунтувань з приводу того, чому дії ОСОБА_1 кваліфіковано саме за ч.2 ст.130 КУпАП.

Вказує, що після того, як суд повернув протокол для доопрацювання, то в оригінал протоколу, на зворотній його стороні 01.04.2024, працівником поліції вчинено дописування, а саме правопорушення вчинено повторно протягом року, однак такого тексту не було в оригіналі цього протоколу при першому його направленні до суду.

Крім цього, на переконання апелянта, даним дописом поліцейським не розкрито такої ознаки, як повторність, тобто не вказав обставин, які підтверджують вчинення правопорушення повторно протягом року, а саме, коли було вчинено перше правопорушення, не послався на рішення суду щодо прийнятого рішення.

Також, вказує на те, що в протоколі, в порушення вимог КУпАП та Інструкції, зазначено, що ОСОБА_2 спершу відмовився від огляду у медичному закладі, а потім відмовився від такого огляду на місці зупинки.

Зазначає, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , зупинено працівниками поліції без належних на те підстав, всупереч положенням ст.35 Закону України Про національну Поліцію, та те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в контексті ст.251 КУпАП, які б свідчили про наявність підстав у працівників поліції для зупинки транспортного засобу.

Звертає увагу суду, що працівник поліції, пропонуючи ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, не назвав жодної ознаки, які б стали підставою для проходження огляду, а тому вимога поліцейського щодо проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, була безпідставною та незаконною.

Просить скасувати постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2024 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Каневська М.О. належним чином повідомлялися апеляційним судом про дату, час та місце розгляду справи, проте в судове засідання повторно не з`явилися.

Натомість захисником особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокатом Каневською М.О. направлено до суду засобами електронного зв`язку заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без її участі та без участі ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За наведених обставин вважаю за можливе розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення,

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що слід відмовити у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №037031 від 22 лютого 2024 року, ОСОБА_1 22.02.2024 о 20 год. 04 хв. в с. Верхняківці по вул. Шевченка, повторно протягом року, керував автомобілем «Mitsubishi Galant» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, однак пройти огляд у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатора Алкотестер Drаger 6810 ARAM 0601 та в КНП «Борщівська міська лікарня» відмовився.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки містить в собі всі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Так, будь яка неправильність або описка у протоколі про адміністративне правопорушення, яка носить суто технічний характер може бути виправлена або шляхом внесенням відповідних змін до протоколу про адміністративне правопорушення або шляхом складання нового протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, копія виправленого або нового протоколу про адміністративне правопорушення повинна бути вручена в установленому законом порядку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, для того, щоб обвинувачений мав можливість ознайомитись зі змістом обвинувачення та організувати ефективний захист своїх інтересів в суді.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою місцевого суду від 20 березня 2024 року, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №037031 від 22 лютого 2024 року за ч.2 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , повернуто ВП №1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області для належного оформлення, оскільки працівником поліції не зазначено повторності, в той час як дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.130 КУпАП.

На виконання постанови суду щодо належного дооформлення протоколу про адміністративне правопорушення до підрозділу поліції було запрошено ОСОБА_1 ..

Як вбачається із відеозапису, наявного в матеріалах справи, запис в протоколі щодо повторності вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, було здійснено у присутності останнього та його захисника.

Отже, цей недолік протоколу виправлений працівником поліції, в законний спосіб, у присутності ОСОБА_1 .

Таким чином, вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Щодо підстав зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , про що ставить питання апелянт, слід зазначає наступне.

Як встановлено судом, згідно рапорту помічника чергового ВП №1 (м. Борщів) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області від 22.02.2024, цього дня о 18 год. 59 хв. зі служби 102 надійшло анонімне повідомлення про те, що в с.Верхняківці Чортківського району з машини (можливо з військовими) було чути вистріли.

Згідно рапорта о/у СКП ВП №1 (м. Борщів) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Р. Семенчука від 23.02.2024, ним здійснювалось реагування на анонімне звернення із номера телефону НОМЕР_2 про постріли в с.Верхняківці. В ході реагування при здійсненні дзвінка на номер мобільного телефону НОМЕР_2 встановлено, що заявником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с.Верхняківці Чортківського району.

Згідно повідомлення ВП №1 (м. Борщів) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, яке було надіслано на адресу ОСОБА_1 29.02.2024 року, в такому йдеться про те, що в ході проведення перевірки встановлено, що біля 18 год. 00 хв. на східній окраїні с.Верхняківці Чортківського району між ним та ОСОБА_3 , військовослужбовцем, виник словесний конфлікт в ході якого він перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, намагався штовхнути ОСОБА_3 , у зв`язку з чим той, з метою самозахисту та припинення конфлікту використав шумовий пістолет, шляхом здійснення двох пострілів шумовими патронами в напрямок ґрунту, після чого конфлікт припинився. Надалі він ( ОСОБА_1 ) сів за кермо автомобіля марки Мітсубіші Галант», д.н.з. НОМЕР_1 , та поїхав в напрямку м. Борщів та згодом був зупинений працівниками СРПП ВП №1 (м. Борщів) під час чого у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, однак від проходження медосвідування він відмовився і відносно нього складений адміністративний протокол серія ААБ№037031 за ч.2 ст.130 КУпАП. З даного приводу він будь-які пояснення надавати відмовився.

Суд враховує, що рапорт поліцейських за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.35 Закону України Про Національну поліцію якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Отже, за вказаних обставин зупинення поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 за наявності його особистого звернення, повністю узгоджується з приписами вказаного вище нормативно-правового акту.

Тому, стверджувати про безпідставність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , як про це зазначає апелянт в апеляційній скарзі, апеляційний суд підстав не вбачає.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП є відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівника патрульної поліції та відеореєстратором із службового автомобіля встановлено, що після зупинки транспортного засобу поліцейським під час спілкування з ОСОБА_1 патрульні поліцейські встановили, що останній перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з ротової порожнини (дата та час:2024/02/22 20:07:20; назва файлу «VID46F-75-0004»).

Відтак доводи апеляційної скарги, що працівник поліції не назвав жодної ознаки, які б стали підставою для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, є неспроможними.

Також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу поліцейським повідомлено водієві ОСОБА_1 про наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння безпосередньо на місці, від чого ОСОБА_1 відмовився і йому було запропоновано пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 також відмовився, після чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу, що повторність вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП встановлено на підставі постанови судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2023 року у справі №594/1155/23, якою ОСОБА_1 вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення 21 серпня 2023 року адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП.

Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП та приписами Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги в цілому повторюють доводи клопотання про закриття провадження у справі, які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Частиною 2 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.2 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2024 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Когута О.В. залишити без задоволення, а постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя