ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В. за участю захисниці Сененко К.В. та правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Соснівського райсуду м. Черкаси від 17.11.2023 р., якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , грома-

дянина України, має середню освіту,

одруженого, працює водієм таксі,

проживає

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адмінвідповідальності за ст. 124 і ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 536,8 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 15.09.2023 р. о 1:00 год. в м. Черкаси по вул. Ложешнікова, 14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Tiguan р/номер НОМЕР_1 , зі слів свідків, які бачили що ОСОБА_1 в`їхав в їх паркан і під час спілкування з ОСОБА_1 у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 15.09.2023 р. о 1:00 год. в м. Черкаси по вул. Крупської, 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Tiguan р/номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не був уважний та скоїв наїзд на ворота до прибудинкової території, в результаті ДТП автомобіль та ворота отримали механічні пошкодження, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адмінправопорушення. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом не враховано того, що він не керував та не був водієм транспортного засобу Volkswagen Tiguan р/номер НОМЕР_1 . Коли приїхали працівники поліції, він стояв разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 неподалік будинку сусідів. Саме сусіди здійснили виклик на лінію «102» та повідомили працівників поліції, що він, перебуваючи за кермом автомобіля скоїв наїзд на ворота їх прибудинкової території. Повідомлення сусідів не відповідає дійсності, оскільки він не керував автомобілем, а за кермом була ОСОБА_2 , однак на її пояснення поліцейські уваги не звернули і спираючись тільки на пояснення свідків, зробили висновок про те, що саме він був водієм транспортного засобу, який здійснив наїзд на ворота. ОСОБА_2 відразу спростовувала його перебування за кермом, зазначала, що саме вона керувала транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом, доданим до матеріалів справи про адмінправопорушення. В оскаржуваній постанові суд зазначив, що у працівника поліції були підстави вважати що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння з огляду на рапорт поліцейського, згідно до якого поліцейським виявлено свідків, які повідомили, що чоловік на автомобілі Volkswagen Tiguan р/номер НОМЕР_1 здійснив наїзд на їх паркан, під час спілкування вів себе зухвало, лаявся, мав ознаки сп`яніння. При цьому в рапорті поліцейського зазначено що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 він повідомив, що дійсно керував вказаним автомобілем, однак потім вказав іншу інформацію. Суд залишив поза увагою, що на відео не зафіксовано його зізнання про керування ним транспортним засобом, при цьому зафіксовано пояснення ОСОБА_2 про те, що саме вона керувала транспортним засобом. Суд не надав уваги тому факту, що в ході спілкування поліцейським запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився, при цьому поліцейський не вказав причини такої перевірки та не зазначив ознаки алкогольного сп`яніння у нього, чим порушив процедуру такого огляду. ОСОБА_2 неодноразово наголошувала, що саме вона була за кермом і в`їхала в паркан, апелянт вважає, що суд не об`єктивно надав перевагу суб`єкту владних повноважень та вибірково взяв до уваги наявні докази у справі. Крім того, поліцейські не пропонували йому записати у складених відносно нього протоколах пояснення. На прохання ОСОБА_2 надати можливість йому заповнити відповідну графу, поліцейський повідомив, що останній відмовився писати пояснення. На відео не зафіксовано пропозиції поліцейського надати письмові йому пояснення. Вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні та належні докази які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом. Суд необґрунтовано критично віднісся до пояснень наданих суду цивільною дружиною ОСОБА_2 та сусідів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з якими дружніх стосунків у нього не має, вони лише сусіди, такі як ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Суд поверхнево дослідив докази у справі та помилково зазначив, що покази свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не спростовують свідчень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . В матеріалах справи відсутні докази, що саме він керував транспортним засобом та в`їхав у паркан, натомість є зізнання ОСОБА_7 , достатніх та беззаперечних доказів керування ним автомобілем не встановлено, тому в його діях відсутній склад адмінправопорушень.

Заслухавши доповідь судді, захисницю Сененко К.В. та правопорушника ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити по викладеним в ній доводам, допитавши свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП адмінвідповідальність настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць чи іншого майна.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується даними протоколів про адмінправопорушення серії ААД № 519780 від 15.09.2023 р. та ААД 519786 від 15.09.2023 р., які складено уповноваженими посадовими особами, містять всі необхідні відомості та виклад обставин вчинення правопорушення, сумніви чи зауваження до їх змісту відсутні (а. пр. 1 та 20); відеозаписами з нагрудних відеокамер поліцейських, на яких відображено перебіг процесуальних дій, що міститься в матеріалах справи ( а. пр. 8), схемою місця ДТП від 15.09.2023 р. ( а. пр. 22).

Допитана в судовому засіданні інспектор взводу № 1 роти № 2 БУПП в Черкаській обл. л-нт поліції Попович Н.П. суду пояснила, що на лінію «102» надійшло повідомлення про те, що 15.09.2023 р. о 1:00 год. в м. Черкаси по вул. Ложешнікова, 14, водій автомобіля Volkswagen Tiguan р/номер НОМЕР_1 , зі слів свідків, керує автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, крім того зазначений водій не вибрав безпечної швидкості, не був уважний та скоїв наїзд на ворота до прибудинкової території. Приїхавши на місце події вона разом з колегою склали відносно ОСОБА_1 матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вона особисто за ст. 124 КУпАП. ОСОБА_1 змінював свої пояснення, чи була на місці складання матеріалів ОСОБА_2 вона не пам`ятає.

Суд першої інстанції дослідив та обґрунтовано послався на письмові пояснення свідка ОСОБА_5 , який вказав, що 15.09.2023 приблизно о 1:00 год. в м. Черкаси по вул. Крупської, 6 сусід з буд. № 14 на своєму авто в`їхав у ворота його двору. Вийшовши на вулицю побачив сусіда, який був на авто Volkswagen Tiguan р/номер НОМЕР_2 та ймовірно перебував у стані алкогольного сп`яніння. Під час спілкування останній поводив себе зухвало, погрожував фізичною розправою та висловлювався нецензурною лайкою. Внаслідок ДТП цей водій пошкодив хвіртку у його двір. У письмових поясненнях свідок ОСОБА_6 вказала на такі самі обставини та факти, що і свідок ОСОБА_5 .

З урахуванням того, що дані свідки не перебувають в неприязних стосунках з правопорушником і не мають підстав його оговорювати, суд оцінив письмові пояснення цих свідків як такі, що є послідовними і не мають суперечностей між собою. Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Судом вірно встановив, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. п. 2.3 б), 2.5 та 12.1 ПДР України, чим вчинив адмінправопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд наголошує, що через воєнний стан та вторгнення російських окупаційних військ, майже в усіх регіонах України з 25.02.2022 р. діє комендантська година та на час складання протоколу про адмінправопорушення комендантська година діяла і в Черкаській області з 00:00 до 4:00, під час якої заборонено пересування всіх цивільних осіб без спеціальної перепустки чи дозволу.

Під комендантською годиною слід розуміти заборону перебувати на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень особи. Варто залишатися вдома, а якщо пролунають сирени спуститися в укриття. Для пересування по населеним пунктам громадянам необхідно завжди мати при собі документ, що посвідчує особу.

ОСОБА_1 ці вимоги порушив, але суд першої інстанції залишив поза увагою, що правопорушення скоєні ОСОБА_1 під час дії комендантської години.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 суду пояснили, що вони є сусідами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Свій автомобіль ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишають на ніч за будинком. Чули як від двору від`їхала машина. Моменту ДТП вони не бачили, про ДТП їм розповіла ОСОБА_2 ..

Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом не враховано того, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, та не був водієм транспортного засобу, за кермом була ОСОБА_2 не заслуговують на увагу. Судом першої інстанції ретельно було досліджено відеозапис, долучений до матеріалів справи про адмінправопорушення, на якому чітко чути як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`янінні як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_2 , апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано віднісся критично до її пояснень, оскільки остання є цивільною дружиною ОСОБА_1 і всіляко намагалася допомогти своєму цивільному чоловіку уникнути адмінвідповідальності. Дії та поведінка ОСОБА_1 після вчинення правопорушень, які зафіксовані на відеозаписах, не спростовують, що саме він вчинив ці правопорушення, тому що своїми діями він не сприяв працівникам поліції встановити фактичні обставини, а навпаки намагався уникнути відповідальності.

Крім того, з відеозапису подій вбачається, що оскільки ОСОБА_2 перебувала в стані алкогольного сп`яніння та сама не заперечувала цього, то її пояснення, що вона була за кермом автомобіля, суд не може сприймати як щирі та відверті, а її повідомлення в суді про перебіг подій не відповідають дійсності, тому що повністю спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Стосовно доводів апеляції про те, що в матеріалах провадження відсутні докази перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння, то апеляційний суд виходить з того, що відповідно до вимог ст. ст. 130 та 266 КУпАП працівникам поліції цілком достатньо встановити (побачити, почути) наявність у водія ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння та на цій підставі провести огляд водія на стан сп`яніння. Водій, за наявності таких обставин, зобов`язаний пройти огляд, цей обов`язок покладений на нього п. 2.5 ПДР України. Ніякі обставини чи причини не звільняють водія від проходження такого огляду, відмова від проходження огляду має наслідком адмінвідповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин докази перебування в стані сп`яніння для правильного розгляду справи не потрібні.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд залишив поза увагою той факт, що на відеозапису поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому не вказав причини такої перевірки та не зазначив ознаки алкогольного сп`яніння у останнього, чим порушив процедуру такого огляду, проте ОСОБА_2 неодноразово наголошувала, що саме вона була за кермом і в`їхала в паркан, є не обґрунтованими, оскільки ОСОБА_2 є цивільною дружиною ОСОБА_1 і всіляко намагалася допомогти своєму цивільному чоловіку уникнути адмінвідповідальності. На відеозапису чути як ОСОБА_2 неодноразово говорить поліцейському, що дійсно вона та ОСОБА_1 п`яні.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд взяв до уваги та прийняв письмові покази одних свідків та при цьому відкинув покази інших, поверхнево дослідив матеріали справи, є необґрунтованими, тому що норми КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення громадян, які надані службовій особі правоохоронного органу.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд першої інстанції правильно визнав як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки обставини викладені в апеляційній скарзі, не спростовують факт відмови останнього пройти огляд на стан сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованими та спростовуються даними відеозапису та письмовими матеріалами справи про адмінправопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 124 та за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення учасником дорожнього руху ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна та відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки проходження такого огляду є обов`язком водія і обґрунтовано призначив стягнення з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для то-го, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).

Доводи апеляційної скарги про допущені порушення у справі не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що порушень закону, які б тягли скасування чи зміну постанови допущено не було.

Матеріали справи містять докази доведеності події адмінправопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та вини ОСОБА_1 у їх вчиненні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Соснівського райсуду м. Черкаси від 17.11.2023 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.