№ 3/755/5692/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В. розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2024 року у провадження Дніпровського районного м. Києва надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою від 29 липня 2024 року матеріали справи було повернуто до Управління патрульної поліції в м. Києві для дооформлення, у зв`язку з тим, що у ході судового розгляду судом було встановлено, що ОСОБА_1 глухий, що також підтвердила його дружина - потерпіла ОСОБА_2 , проте представниками правоохоронного органу під час складання протоколу про адміністративне правопорушення вказаний факт було проігноровано, не залучено сурдоперекладача та захисника, що зумовило, зокрема, порушення права на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності та унеможливлює необхідність уточнення фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення.

У подальшому, з Управління патрульної поліції в м. Києві повернулися матеріали справи та її було призначено до судового розгляду.

Відповідно до рапорту інспектора, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було застосовано технічний засіб - перекладач для осіб, які мають вади зі слухом, який їм надав ОСОБА_1 - особа, відносно якої складено протокол.

У судовому засіданні 02.10.2024 року ОСОБА_1 пояснив, що у нього немає спеціального пристрою, а є тільки на телефоні програма, яка працює неналежним чином і при складані протоколу він не розумів, що відбувалося, не було захисника, категорично заперечував факт домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_2 , тому, письмово заявив, що йому необхідний захисник, самостійно залучити його не може, так як не працює, у зв`язку зі станом здоров`я та не може повною мірою реалізувати свої права, як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зокрема, на підтвердження обставини щодо вад зі слухом надав відповідні медичні довідки, у тому числі консультативний висновок № 850/21 від 31.05.2024 року про те, що в нього двобічна хронічна сенсоневральна глухота - втрата слуху 5 ступеню.

У судовому засіданні 02.10.2024 року потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 постійно вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, зокрема, 03.07.2024 останній вкотре вчинив домашнє насильство у присутності дітей, чим сильно налякав доньку.

02 жовтня 2024 року судом винесено постанову про залучення ОСОБА_1 захисника до участі у справі, відповідно до положень ст. ст. 49, 52 КПК України, виконання якої доручено Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги, у зв`язку з чим, судове засідання було відкладено на 15.10.2024 року.

07 жовтня 2024 року до суду надійшла відповідь з Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги на постанову від 02.10.2024 року, з якої вбачається, що права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначені статтею 268 КУпАП. Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Якщо особа є суб`єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, у розгляді справи про адміністративне правопорушення може брати участь адвокат, який призначений центром з надання безоплатної вторинної правничої допомоги. Разом з тим, має місце невідповідність положень КУпАП та Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» (далі - Закон) в частині форми процесуального рішення, яке виноситься судами при розгляді адміністративні правопорушення, та їх виконання центрами безоплатної правничої допомоги.Так, згідно вимог КУпАП, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення судом виноситься відповідне рішення у формі постанови (статті 221-1, 285). При цьому, Закон визначає, що центр з надання безоплатної правничої допомоги при залученні особі у кримінальному провадженні захисника для здійснення захисту за призначенням приймає рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги на підставі отримання постанови слідчого, дізнавача, прокурора, ухвали слідчого судді, суду (частина 3 стаття 19 Закону). Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає основні засади реалізації державної гарантії щодо отримання особою безоплатної правничої допомоги. Надання такої допомоги є загалом важливим елементом державної соціальної політики, яка ґрунтується на принципах соціальної справедливості, доступності професійної правничої допомоги для найбільш вразливих груп населення, забезпечення якості надання правничих послуг. Стаття 14 Закону визначає вичерпний перелік категорій осіб, які мають право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги, порядок звернення за правничими послугами, повноваження центрів з надання безоплатної правничої допомоги щодо прийняття та розгляду таких звернень та прийняття відповідних рішень. Так, згідно вказаної статті, право на безоплатну вторинну правничу допомогу, незалежно від їх соціального статусу, в справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності мають лише особи, до яких застосовано адміністративне затримання та особи, до яких застосовано адміністративний арешт (пункти 3 та 4 частини першої статті 14 Закону). Особи, які притягуються до адміністративної відповідальності та потребують захисту (представництва їх інтересів) у суді можуть отримати таку допомогу у випадку належності їх до однієї з категорій соціально незахищених осіб, визначених статтею 14 Закону. Порядок звернення за безоплатною вторинною правничою допомогою визначений статтею 18 Закону. Так, особа, яка потребує отримання правничих послуг повинна подати у письмовій формі відповідне звернення до бюро правничої допомоги. Разом із зверненням особою подаються документи (копії документів, завірені в установленому порядку), що ідентифікують особу, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, та підтверджують її належність до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону. Бюро правничої допомоги після розгляду такого звернення та вивчення поданих особою документів, приймає рішення про надання особі безоплатної вторинної правничої допомоги. Таким чином, право особи на залучення захисника для представництва її інтересів під час розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечується у загальному порядку, встановленому статтею 18 Закону, тобто через безпосереднє звернення особи до найближчого, за місцем фактичного проживання чи перебування цієї особи або за місцем знаходження суду, що здійснює розгляд справи, бюро правничої допомоги за отриманням правничих послуг.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 526429, ОСОБА_1 , 03 липня 2024 року, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 у присутності спільних дітей домашнє насильство психологічного характеру, а саме: погрожував фізичною розправою, що могло завдати шкоди потерпілій, тобто, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, вислухавши ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 526429; заявою ОСОБА_3 , в якій остання зазначила, що ОСОБА_1 вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру у присутності її сестри та двох дітей; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА № 433414, зокрема, поясненнями ОСОБА_3 , наданими у судовому засіданні, тобто, у діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні 15.10.2024 року ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Потерпіла у судове засідання 15.10.2024 року не з`явилася, клопотала про розгляд справи у її відсутність. Зокрема, направила для долучення матеріалів справи копію постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 16.09.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Правопорушення мало місце 03 липня 2024 року і тому, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про закриття провадження, на підставі ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 173-2, 247, 251, 283, 284, 294 КУпАП -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: