Провадження № 33/801/838/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романчук Р. В.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Матківська М. В.,

розглянувши за участю захисника особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Чопенка Сергія Анатолійовича,

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Чопенка Сергія Анатолійовича

на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2024 року про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу серії ААД № 431589 від 02 жовтня 2023 року, водій ОСОБА_1 02 жовтня 2023 року о 17 год. 02 хв. на перехресті вул. Брацлавська-Нансена в м. Вінниці, керуючи транспортним засобом марки «MERSEDES-BENZ» номерний знак НОМЕР_1 , виїзжаючи на перехрестя при утвореному заторі, не був уважним та не надав перевагу в русі транспортному засобу марки "AUDI Q7", номерний знак НОМЕР_2 , який рухався праворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.п. 16.4, 16.3, 2.3"б", 16.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ААД № 431590 від 02 жовтня 2023 року, водій ОСОБА_2 02 жовтня 2023 року о 17 год. 02 хв. на перехресті вул. Брацлавська-Нансена в м. Вінниці, керуючи транспортним засобом марки "AUDI Q7" номерний знак НОМЕР_2 , не надала перевагу транспортному засобу марки «MERSEDES-BENZ» номерний знак НОМЕР_1 , який завершував маневр, проїзжаючи перехрестя, внаслідок чого відбулося зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків, чим порушила вимоги п. п. 2.3"б", 16.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Чопенко С. А., просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2024 року, у зв`язку з тим, що починаючи з 18 грудня 2023 року ОСОБА_1 в судове засідання не викликався і про те, що 02 липня 2024 року має відбутися розгляд справи не знав, оскільки належним чином не повідомлявся, про прийняте рішення у справі дізнався лише 12 серпня 2024 року, після укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом Чопенком С. А. і після звернення адвоката до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи.

По суті скарги, захисник особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Чопенко С. А., пославшись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції, просить постанову суду скасувати, справу відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що суд першої інстанції при розгляді даної справи допустив порушення вимог ст. 245, 280 КУпАП. Під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, а тому суд дійшов помилкового висновку про винність водія ОСОБА_1 .

В судовому засіданні захисник особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Чопенко С. А. апеляційну скаргу підтримав і просить її задовольнити, а також просить поновити пропущений з поважної причини строк на апеляційне оскарження постанови суду.

У судове засідання особа, яка притягалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не з`явилась, повідомлена про дату, час та місце судового засідання належним чином (а. с. 83), будь-яких заяв чи клопотань не подала, що згідно положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи у її відсутність.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Чопенка С. А., дослідивши матеріали справ про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає до задоволення, а апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

Згідно вимог статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову судом винесено 02 липня 2024 року (а. с. 60-68). При цьому судова повістка про виклик ОСОБА_1 на 17:00 год 02 липня 2024 року, датується 01 липня 2024 року (а. с. 56), а доказів вручення цієї повістки матеріали справи не містять.

Докази направлення та вручення ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови матеріали справи не містять також.

12 серпня 2024 року, захисник особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Чопенко С. А. подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомився з ними 16 серпня 2024 року, що підтверджується його особистим підписом (а. с. 69), а 19 серпня 2024 року подав апеляційну скаргу на оскаржувану постанову (а. с. 73-77).

З урахуванням викладеного, заява захисник ОСОБА_1 адвоката Чопенка С. А. про поновлення строку на апеляційне постанови суду першої інстанції підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про законність постанови суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо необхідності зазначення в резолютивній частині постанови вказівки про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з огляду на таке.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні.

При цьому, норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Зі змісту статті 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

У контексті КУпАП Верховний Суд у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 308/8763/15-а зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається зі спливом часу.

Закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту події правопорушення, який підпадає під ознаки конкретного адміністративного правопорушення та наявності в діях особи складу такого правопорушення.

В разі недоведеності наявності події адміністративного правопорушення та складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, виключається можливість закрити провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у такому випадку законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, що визначено у пункті 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним прийняттям рішення про визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові, якою провадження по праві закривається на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Частиною 2 статті 38 КУпАП пере дбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, суд першої інстанції в резолютивній частині постанови безпідставно зазначив про визнання ОСОБА_1 винним, оскільки, в даному випадку, необхідним та достатнім є обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення встановлення судом існування факту події правопорушення та наявності в діях особи складу правопорушення, що дає підстави для закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Отже, апеляційна скарга у частині вимоги захисника про прийняття нової постанови, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не може підлягати задоволенню з підстав викладених вище.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що справу відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, жодним чином не обґрунтоване стороною захисту та містить вираження особистого ставлення захисника щодо факту правопорушення.

Крім того, суд першої інстанції встановивши, що на час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 минув строк притягнення їх до адміністративної відповідальності, зобов`язаний був закрити провадження у справі, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, без визнання їх вини, встановивши в мотивувальній частині лише факт наявності події адміністративного правопорушення та наявності в діях особи(осіб) складу правопорушення.

Отже, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Чопенка С. А. підлягає до часткового задоволення, оскільки з урахуванням закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, суд позбавлений повноважень встановлення вини особи.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом виключення абзацу першого з резолютивної частини постанови суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Поновити захиснику особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Чопенку Сергію Анатолійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Чопенка Сергія Анатолійовича задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 , змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови суду абзац перший щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська