Справа № 194/1537/24
Номер провадження 3/194/549/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , родженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173, ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Інспектором СРПП ВП №1 Павлоградського ВРП ГУНП в Дніпропетровській області, був складений 31.08.2024 року адміністративний протокол серії ВАВ №524763, відносно ОСОБА_1 , за те що він 31.08.2024 року приблизно о 05-40 год. за місцем мешкання виражався грубою нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_2 , не випускав її з квартири, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, інспектором СРПП ВП №1 Павлоградського ВРП ГУНП в Дніпропетровській області, був складений 31.08.2024 року адміністративний протокол серії ВАВ №524568, відносно ОСОБА_1 , за те що він 31.08.2024 року о 05-40 год., знаходячись за адресом: АДРЕСА_1 , вчинив злісну непокору законній вимозі працівникам поліції, а саме надати можливість своїй матері вийти з квартири, продовжував вчиняти домашнє насильство, чим створював загрозу життю та здоров`ю матері ОСОБА_2 , та вчинив правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , 31.08.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , виражався грубою нецензурною лайкою на адресу перехожих, перебуваючи у громадському місці, а також біля ВП №1 за адресою: АДРЕСА_2 виражався нецензурною лайкою на адресу перехожих та працівників поліції, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що 31.08.2024 року злісну непокору відносно працівників поліції він не вчиняв, оскільки працівники поліції не представились та не показували своїх службових посвідчень, тому він не розумів, що останні є працівниками поліції, у зв`язку з чим, до квартири їх не пустив. Також, не визнає факт вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_2 , оскільки він не тримав її в квартирі та не погрожував життю та здоров`ю, та грубою нецензурною лайкою на її адресу не висловлювався. Також додає, що мати погано бачить. В той же час, визнає, що біля відділення поліції висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників поліції, оскільки останні зламали йому годинник.

Суд, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, допитавши потерпілу, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Щодо обставин подій за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд зазначає наступне.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдано шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу. Важливим елементом суб`єктивної сторони правопорушення є мотив, а саме вчинення домашнього насильств, насильства за ознакою статті.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дає наступне визначення домашнього насильства - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; - психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В той же час, в судовому засіданні було встановлено, що обставини викладені в протоколі суперечать дослідженим в судовому засіданні доказам, та поясненням допитаної потерпілої.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що вона бачить погано. 31.08.2024 року вона зателефонувала, щоб забрали її сина, оскільки він вживає алкогольні напої, втім останній відносно неї не вчиняв домашнє насильство та з квартири випускав. Заяву вона підписала, однак її зміст вона не бачила.

Як вбачається з протоколу серії ВАВ №524763, ОСОБА_1 31.08.2024 року приблизно о 05-40 год. за місцем мешкання виражався грубою нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_2 , не випускав її з квартири.

З долучених матеріалів та досліджених в судовому засіданні доказах, а також з пояснень потерпілої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачається розбіжність між обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Переконливих даних, що ОСОБА_1 , згідно протоколу виражався грубою нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_2 та не випускав її з квартири, до матеріалів справи не додано, а досліджені докази спростовують обставини зазначені в протоколі.

Слід зауважити, що суд розглядає справу в межах обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відтак переконливих доказів, які підтвердили би вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не надано.

Щодо обставин подій за ст. 185 КУпАП, суд зазначає наступне.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Слід зазначити, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Вказане тлумачення викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011.

У відповідності до п. 7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» № 8 від 26.06.1992 року (зі змінами) роз`яснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення, необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких, як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Відтак, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП працівниками поліції долучено копію протоколу про адміністративне затримання серії АЗ №007153 від 31.08.2024 року, в якому зазначено, що 31.08.2024 року о 07-53 год. ОСОБА_1 доставлений до ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області у зв`язку із вчиненням правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП для складання адміністративного матеріалу.

Втім, переконливих даних, що ОСОБА_1 , згідно протоколу вчинив злісну непокору законній вимозі працівникам поліції, а саме надати можливість своїй матері вийти з квартири, продовжував вчиняти домашнє насильство, чим створював загрозу життю та здоров`ю матері ОСОБА_2 , до матеріалів справи не додано, а протокол про адміністративне правопорушення без належних доказів не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах складу адміністративного правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ст. 185 КУпАП, тому суд вважає, що в матеріалах справи відсутні остаточні дані з доказами складів вказаних правопорушень в діях ОСОБА_1 , що є вочевидь недостатнім для здійснення переконливих висновків щодо наявності винуватості, є сумнівним, і повинно тлумачитись на користь особи, у відношенні якої було складено протоколи про адміністративні правопорушення.

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презум пцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з положеннями КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, доповнювати його чи уточнювати.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

Суд вважає, що матеріали справи не містять переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з чим вважає, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП слід закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, враховуючи встановлені під час судового розгляду вказані факти та викладені вище обставини, суддя вважає, що по справі відсутні належні, достатні та допустимі докази, оцінивши які, можливо було б дійти до висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, тому є усі підстави стверджувати, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

В зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення, судовий збір стягненню не підлягає.

В той же час, щодо обставин подій за ст. 173 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 173 КУпАП та його винність у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 31.08.2024 року серії ВАВ №524567; рапортом працівника поліції від 31.08.2024 року; письмовою заявою ОСОБА_2 ; копією протоколу про адміністративне затримання серії АЗ №007153 від 31.08.2024 року; відеозаписом подій.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням характеру правопорушення та особи правопорушника ОСОБА_1 , обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 51 грн.

Крім того, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст. ст. 9, 33-35, 40-1, 221, 247, 268, 276, 280, 283, 284КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 51 (п`ятдесят одна) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом, та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, а саме 102 грн.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а у разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін