Справа № 642/6326/24
Провадження № 3/642/1871/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 р. м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Балабай С.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №1 (з обслуговування залізничної станції) Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області у відношенні: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП не встановлено, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.51 КУпАП,-

встановив:

04.10.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 199056 від 04.10.2024, відповідно до якого 24.02.2024 близько 19.30 ОСОБА_1 знаходився на 6 платформі залізничного вокзалу станції «Харків-Пасажирський» за адресою: м. Харків, пл. Привокзальна, 1 разом із потерпілою ОСОБА_2 , яка мала при собі мобільний телефон TECNO SPARK GO 2022 (RG5m) 2/32 GB NFC TURQUOISE CYAN, бірюзового кольору. Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_1 під приводом прощання обійняв потерпілу ОСОБА_2 та викрав її мобільний телефон, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. ЄРДР від 03.03.2024 № 0000532 за ч. 4 ст.185 КК України. Потерпілій ОСОБА_2 завдано збитків. Відповідно до ухвали судді Ленінського районного суду м. Харкова Бородіної О.В. від 14.08.2024 по справі № 642/2335/24, кримінальне провадження № 0000532 закрито відповідно до Закону України № 3886-ІХ, п. 4-1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, завдавши потерпілій ОСОБА_2 матеріальний збиток на суму 2544.00, що підтверджується висновком експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції від 15.03.2024 № 2139.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 51 КУпАП, а саме дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, оскільки вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, повідомив, що визнає факт вчинення ним адміністративного правопорушення, розкаюється у вчиненому та зазначив, що він наразі не працює, оскільки шукає роботу. Також ОСОБА_1 нещодавно звільнився з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Частиною 1 статті 277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 51 КУпАП повністю підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 199056 від 04.10.2024, виділеними матеріалами кримінального провадження № 0000532, висновком експерта Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції від 15.03.2024 № 2139, поясненнями ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч.2 ст. 51 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки та вартість викраденого ОСОБА_1 майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП, обставиною, що пом`якшує відповідальність встановлено щире каяття ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 35 КУпАП, обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Суд не вирішує питання щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди ОСОБА_2 , оскільки, ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 16.08.2024 мобільний телефон TECNO SPARK GO 2022 (RG5m) 2/32 GB NFC TURQUOISE CYAN, бірюзового кольору повернуто власнику ОСОБА_2 .

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно матеріалів справи, строки накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 не сплили, у зв`язку із чим ОСОБА_1 підлягає застосуванню до нього адміністративного стягнення.

При вирішенні питання про накладення стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , який не працює, не має постійного джерела доходів, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді громадських робіт, яке передбачене санкцією ч.2

ст. 51 КУпАП, що на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

З ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п.5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 23, 33, 34, 38, ст. 40-1, ч.2 ст. 51, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 (тридцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлено, судовий збір на користь держави 605,60 (шістсот п`ять грн 60 копійок).

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя С.С. Балабай