Справа № 708/924/24
Номер провадження № 3/708/485/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Івахненко О.Г., з участю захисника - адвоката Поліщука А.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 348442 від 10.08.2024 року ОСОБА_1 10 серпня 2024 року о 18 год. 53 хв. по вул. Центральній в с. Матвіївка Чигиринської ТГ Черкаського району Черкаської області керував власним автомобілем DACIA LOGAN, д/н НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), при цьому від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в медичному закладі відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Він же, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 397439 від 10.08.2024 року, 10 серпня 2024 року о 18 год. 53 хв. по вул. Центральній в с. Матвіївка Чигиринської ТГ Черкаського району Черкаської області керуючи власним автомобілем DACIA LOGAN, д/н НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану шляхом увімкнення проблискового сигналу червоного кольору та спеціальним звуковим сигналом, чим порушив вимоги п.п. 2.4, 8.9б ПДР України.

Справи про адміністративне правопорушення: № 708/924/24, номер провадження № 3/708/485/24, № 708/925/24, номер провадження № 3/708/486/24, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП України відповідно до постанови суду від 09.10.2024 року було об`єднано в одне провадження та присвоєно справі № 708/924/24, номер провадження № 3/708/485/24.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину у вчиненому не визнав, зазначивши, що спиртні напої не вживав і від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не відмовлявся, погоджуючись їхати в лікарню.

Що стосується невиконання вимоги про зупинку транспортного засобу, то він також не згідний зі складеним протоколом, оскільки не бачив, щоб його зупиняли працівники поліції.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Поліщук А.Ю. у судовому засіданні прохав провадження у справі щодо притягнення його клієнта до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрити з тих підстав, що матеріалами справи не доведено ні факту невиконання ОСОБА_1 вимоги про зупинку транспортного засобу, ні факту відмови від проходження огляду, оскільки його підзахисний був згідний проїхати до медичного закладу на медогляд, що вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів. З оглянутого відеозапису також не підтверджено, що працівники поліції зупиняли автомобіль ОСОБА_1 .

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст.14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддя з`ясовує чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є пом`якшуючі та обтяжуючі провину обставини, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясовує інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У відповідності до п.1.3 ПДР України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п.1.9. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення яких вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що провина ОСОБА_1 в інкримінованих йому правопорушеннях підтверджується такими доказами:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 348442 від 10.08.2024 року щодо керування ОСОБА_1 автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду в установленому законом порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння;

даними витягу з рапорту СРПП Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 10.08.2024 року щодо обставин зупинки водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння;

даними направлення ОСОБА_1 на огляд в заклад охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким водій від проходження огляду відмовився;

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 397439 від 10.08.2024 року щодо невиконання ОСОБА_1 вимоги про зупинку транспортного засобу;

даними витягу з ІПНП щодо видачі Центром ДАІ 7101 ОСОБА_1 12.05.1995 року посвідчення водія НОМЕР_3 категорій В та С;

даними відеозапису з боді камери поліцейського та з відеореєстратора патрульного автомобіля.

Як встановлено судом, підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 слугувало не увімкнення останнім показчика повороту при зміні напрямку руху та непристебнутий ремінь безпеки, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія постанови серії БАБ № 178419 від 10.08.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Так, судячи з даної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності по ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ст. 36 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн., яку останнім не оскаржено, доказів протилежного суду не надано ні ОСОБА_1 , ні його захисником.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, норми ПДР України встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735).

За змістом п. 6 ч. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

А відповідно до п. 3 ч. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як передбачено п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;

в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

А згідно з п. 8.9б ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з боді камери поліцейського та з відеореєстратора патрульного автомобіля встановлено, що ОСОБА_1 не зупинився на вимогу працівників поліції, подану у передбачений законом спосіб, продовжуючи рух. А після зупинки автомобіля зізнався, що просто не побачив працівників поліції та їх сигнал про зупинку, що спростовує надані ним в судовому засіданні покази, що ніяких проблискових маячків не було.

Також водій на зауваження працівника поліції про те, що від нього сильно чути запах алкоголю, під відеофіксацію зазначив, що перед тим як вийти з автомобіля випив пляшку пива, водночас просив пробачення та прохав не складати жодних протоколів про адміністративне правопорушення, обіцяючи віддячити за це та запрошуючи до себе в гості.

При цьому, водій мав хитку ходу, почервоніння обличчя, поведінку, що не відповідає обстановці, а саме, поводився метушливо, часто вживав ненормативну лексику, тобто, мав ознаки алкогольного сп`яніння, а працівник поліції неодноразово під відеофіксацію вказував, що чує від ОСОБА_1 стійкий запах алкоголю, відтак суддя критично відноситься до його тверджень про невживання алкогольних напоїв.

Відповідно до ч.1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частина друга статті 266 КУпАП (в редакції Закону України від 16.02.2021 № 1231-IX, що діє з 17.03.2021 року) передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до п.п.1, 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 348442 зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, а тому поліцейський діяв відповідно до вимог Інструкції.

Згідно з п.п.6, 7 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

На думку суду, словосполучення в законі «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння….» охоплює повністю процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, тобто як фіксацію огляду, так і фіксацію процедури відмови водія від огляду.

Тож, після набуття чинності Закону України від 16.02.2021 № 1231-IX, що діє з 17.03.2021 року, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора чи іншого технічного засобу відеозапису, а тому суд відмовляє у визнанні результату проходження медичного огляду на стан сп`яніння, неналежним доказом.

Твердження захисника про те, що працівники поліції допустили порушення вимог ст.266 КУпАП, зокрема, що не вівся безперервний відеозапис, тобто наданий запис є фрагментований, є безпідставними, оскільки суд при розгляді справи аналізує лише той об`єм доказів, який наданий суду. Факт відсутності безперервного відео, не змінює відомостей та даних в тій частині, які були надані для дослідження суду та узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності. Окрім того, обов`язок поліцейського вести відеозйомку безперервно не є абсолютним та відповідно до вимог п. п. 5, 8 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 348442 від 10.08.2024 року в результаті проведеного поліцейським огляду виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, в зв`язку з чим останньому було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння спочатку на місці зупинки приладом алкотестера Драгер, а після відмови останнього - в медичному закладі, але ОСОБА_1 від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки відмовився, а в медичному закладі спочатку був згідний пройти огляд, але потім відмовився шляхом ігнорування та прохань не складати протоколи, про що свідчить відео з боді камер працівників поліції, де з відеодоказу вбачається, що ОСОБА_2 , що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки він випив бутилку пива ( запис відео: 0857Х300088_СА0088 час : 00:08:40-00:08:48) та просив не складати протокол.

Отже, саме таку поведінку ОСОБА_1 суд і оцінює як умисні, цілеспрямовані дії на ухилення від проходження медичного огляду, і які не пов`язані з іншими обставинами.

Відтак суд враховує, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку та відповідно до вимог Інструкції.

Виходячи з цього твердження ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Поліщука А.Ю., що водій виявляв бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння саме в медичному закладі, не відповідають дійсності з оглянутого відеозапису.

З відеозапису також слідує, що під час оформлення протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснили що у зв`язку з його відмовою від проходження огляду відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення по ч. 1 ст. 130 КУпАП, а у зв`язку з невиконанням вимоги про зупинку автомобіля - протокол про адміністративне правопорушення по ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, роз`яснили права, передбачені КУпАП, повідомили про місце розгляду вказаних матеріалів, однак останній відмовився від підпису і дачі пояснень, натомість увесь час прохав надати йому доступ до мобільного телефону та хотів з кимось поговорити, щоб усе вирішити, чим також спростовуються твердження захисника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука А.Ю. про те, що направлення на огляд водія працівниками поліції не виписувалось під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, адже ОСОБА_1 взагалі відмовився знайомитись зі складеними щодо нього матеріалами.

Таким чином, з дослідженого відеодоказу обставини події встановлено так, як вони відображені у протоколах про адміністративне правопорушення, що спростовує посилання ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Поліщука А.Ю. на недоведеність провини.

Зважаючи на викладені обставини, процедура зупинки транспортного засобу та направлення водія для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння не порушена і працівники поліції діяли в межах своїх повноважень.

При цьому, суд звертає увагу, що фабула вчиненого адміністративного правопорушення - керування транспортним засобом особою з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя) та відмова у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння - викладена працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення вірно, оскільки в даному випадку правове значення має правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 , що зазначається в графі «чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП», що фактично і зазначено працівниками поліції.

Таким чином, особа, яка притягується до відповідальності, усвідомлює своє обвинувачення, яке працівниками поліції в протоколі зазначено як порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність по ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому і захищатись має саме від такого обвинувачення.

Суддя зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності настали в момент його фактичної відмови (ігнорування) від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того, йому ставиться у провину не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а саме відмова від проходження огляду на вимогу працівника поліції на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку і факт відмови знайшов своє підтвердження під час дослідження доказів в судовому засіданні.

За таких обставин, суддя доходить висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України).

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення складеного стосовно ОСОБА_1 , за ст.122-2 КУпАП, незважаючи не невизнання ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні даного правопрушення, його винуватість підтверджується належними та допустимими доказами, наявними у матеріалах справи, які досліджені в судовому засіданні, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопрушення сереї ДПР18 №397439 від 10.08.2024 року;

- даними постанови по накладення адімінстративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 178419;

- даними відеозапису щодо вчинення адміністративного правопорушення;

Так, оцінюючи досліджені докази в сукупності, судом встановлено у діях ОСОБА_1 у склад адміністративного правопрушення за ч.1 ст.122-2 КУпАП - не виконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу ( порушення вимоги п.п. 2.4, 8.9б ПДР України).

При цьому, підстави зупинки транспортного засобу ні ОСОБА_1 , ні його захисник в судовому засіданні не оскаржували.

А з відеодоказу вбачається як ОСОБА_1 , усідомлюючи та предбачаючи наслідки зупинки працівниками поліції транспортного засобу, останній, знаючи про вимогу поліцейських зупинити транспортний засіб намагався уникнути передбаченої законом відповідальності, та намагався втекти до свого домоволодінні підтвердивши тим, що він знав і бачив подану шляхом увімкнення поліцейськими проблискового сигналу та спеціальним звуковим сигналом.

А як зазначалося вище, ОСОБА_1 під відеофіксацію пояснював, що не зупинився на вимогу працівників поліції, бо не бачив проблискових маячків.

Відтак, невизнання ОСОБА_1 провини в інкримінованих правопорушеннях суддя розцінює як намагання уникнути відповідальності за скоєне.

У той же час, ч. 2 ст. 36 КУпАП передбачено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Також судячи з витягу з ІПНП посвідчення водія ОСОБА_1 12.05.1995 року Центром ДАІ 7101 видано посвідчення водія НОМЕР_3 категорій В та С.

На підставі викладеного, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності шляхом повного і всебічного дослідження, враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , його позитивну характеристику з місця проживання та хворобу які не є підставою для непритягнення відповідальності за ч.1.ст.130 КУпАП, ч.1 ст.122-2, враховуючи тяжкість скоєних правопорушень, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, ст.36 КУпАП, вважаю за можливе накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи загального захворювання безтерміново, то він звільнений від сплати судового збору на користь держави в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 36, ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 245, 251, 252, 266, 280, 283 КУпАП, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу на користь держави (одержувач: ГУК у Черкаській області/Черкаська область/21081300, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код одержувача: 37930566, рахунок: UA0023001) у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить сімнадцять тисяч гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Роз`яснити, що:

- штраф має бути сплачений не пізніше, ніж через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про його призначення, а в разі її оскарження не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП);

- в разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про призначення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом;

- в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень;

- розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст. 308 КУпАП).

Штраф, призначений за скоєння адміністративного правопорушення, вноситься до установи банку України (ч. 3 ст. 307 КУпАП).

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2024 року о 12:00 год.

Суддя О.Г. Івахненко