П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Назарьова Л. В, розглянувши матеріали, які надійшли відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч. 1 ст. 184 кодексу України про адміністративні правопорушення

Встановив:

ОСОБА_1 , ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своїх дітей, а саме 29 січня 2024 року під час перевірки домогосподарства, в якому вона проживає, виявлено, що в будинку брудно, неповнолітні діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 перебувають у неохайному стані.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнала повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до таких висновків.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Крім визнання своєї вини, винність ОСОБА_1 підтверджується матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 021820 від 29 січня 2024 року, рапортом працівника поліції, фотокопіями зображень із будинку, в якому проживають діти.

Права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини встановлено статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, статтями 150 та 180 Сімейного кодексу України.

За приписами ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, оскільки вона неналежно виконувала свої батьківські обов`язки щодо виховання малолітніх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Судом установлено, що датою вчинення ОСОБА_1 правопорушення, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, є 29 січня 2024 року, при цьому протокол про адміністративне правопорушення надійшов до суду лише 16 жовтня 2024 року, тобто більше ніж через 8 місяців із моменту його складання.

Враховуючи, що по даному правопорушенню стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його вчинення і правопорушення не є триваючим, то провадження по справі необхідно закрити.

Керуючись статтями 38, 184, 283, 284 КУпАП, суддя

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП - в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду або через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя