Справа № 487/2855/24
Провадження № 3/487/1087/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря Сердюк В.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2024 року о 00 год. 15 хв. в м. Миколаїв, вул. Дмитрієва, 4 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen JETTA д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Водію у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що водій ОСОБА_1 погодився. Результат тесту № 2029 склав 1,53‰. З результатом водій погодився. Також водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що водій відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, пояснив, що 07.0.2024 зранку вживав алкогольні напої. Близько 23:00 год. його мати стала погано себе почувати, він звенувся за допомогою до сусідки, яка прийшла і поміряла матері тиск. З`ясувалось що у матері занизький тиск, але ліків у нього не було. Сусідка порадила йому ліки і він поїхав до аптеки їх купувати. Швидку допомогу він не викликав, оскільки вони у цей час і до літніх людей не приїжджають, а лише надають рекомендації телефоном. Таксі у цей час також не приїжджає, тому він поїхав на своєму автомобілі у аптеку. Повернувшись додому, вже біля свого двору він побачив поліцейський автомобіль. Він хотів скоріше все закінчити, тому погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці та відмовився проїхати у лікарню, бо його чекала мати з ліками. Вважає, що вимушений був сісти за кермо у такому стані, щоб допомогти матері. Також зазначив, що його мати є інвалідом і потребує постійного догляду, який здійснює він.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , пояснила, що 07.03.2024 близько 24:00 год. до неї прийшов її сусід ОСОБА_1 і сказав, що його мати погано себе почуває, просив допомогти. Вона поміряла їй тиск. Тиск був занизький і мати ОСОБА_1 була дуже слабка. Вона порекомендувала йому ліки для підвищення тиску і пішла додому. Також пояснила, що вона не має медичної освіти.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже диспозиція цієї статті є бланкетною, тобто відсилає до інших норм або правил.

Відповідно до п. 2.9а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання своєї провини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 560943 від 07.03.2024, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, тестом № 2029 Alcotester 6810, відеозаписом.

Вказані докази знаходяться у взаємозв`язку, не викликають сумнівів та ніким не спростовані.

Оцінивши надані докази в сукупності, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, тобто останній своїми діями скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд не бере до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що він діяв у стані крайньої необхідності, а саме у зв`язку з хворобою матері, оскільки ця обставина в силу положення ст. 18 КУпАП не є крайньою необхідністю.

Відповідно до вказаної норми закону крайня необхідність це стан, в якому була вчинена дія, передбачена КУпАП або іншими законами України, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, і який виключає можливість кваліфікації цієї дії як адміністративного правопорушення. Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії: 1) з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, 2) якщо ця небезпека заданих обставинне могла бути усунута іншими засобами, 3) якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Проте ОСОБА_1 не доведено що небезпека для здоров`я його матері не могла бути усунена іншими засобами, зокрема викликом швидкої допомоги або таксі.

Окрім цього, суд враховує, що правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті, при керуванні джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією даної частини статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При вирішенні питання про міру адміністративного стягнення суд враховує суспільну небезпеку вказаного правопорушення та його характер, відомості про особу порушника, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та приходить до переконання, що для досягнення мети адміністративного стягнення необхідною та достатньою мірою відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є штраф у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн без позбавленням права керування транспортними засобами.

Отримувач Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Рахунок UA0014001

Код класифікації доходів бюджету 21081300.

Призначення платежу: ААД №560943; ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача UA0026001

Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Призначення платежу: справа № 487/2855/24

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія, не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 307 КУпАП, має бути надана суду, який виніс постанову.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом (ч. 2 ст. 308 КУпАП).

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, а саме 34 000 грн.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. (ст. 317-1 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя З.М. Сухаревич