Справа № 158/1643/24 Провадження №33/802/640/24 Головуючий у 1 інстанції:Польова М. М.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Так, ОСОБА_1 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 14.05.2024 о 13 год. 34 хв. в с. Сокиричі по вул. Шкільній керував транспортним засобом марки «Рено-Сценік» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря нарколога зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком КП «ВОПЛ м. Луцька» №316 від 14.05.2024, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із таким рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає його необґрунтованим та незаконним, оскільки воно винесене з грубим порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою неповне з`ясування судом фактичних обставин справи та постановленням на його думку незаконного рішення. У зв`язку з наведеним просить оскаржуване рішення скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю у повітрі, що він видихав не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права. Більше того, звертає увагу, що 14.05.2024 о 13 год. 34 хв. в с. Сокиричі по вул. Шкільній він не керував транспортним засобом марки «Рено-Сценік» д.н.з. НОМЕР_1 , а будь яких належних та допустимих доказів, які б вказували на протилежне в матеріалах справи немає.

Разом з тим, апелянт в апеляційній скарзі заявив клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження судового рішення вважаючи, що він прощений з поважних на те причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити з підстав викладених в ній, доходжу до наступного висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Враховуючи доводи апелянта та матеріали справи, вважаю, що йому слід поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення від 11 липня 2024 року, оскільки він пропущений з поважних на те причин.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП, зокрема з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №074370 від 14.05.2024 року, складеним інспектором СРПП ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Лук`янчуком В.А., відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З яким ОСОБА_1 був ознайомлений та в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначив, що з порушенням згідний, що підтвердив своїми підписами (а.с. 3);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №316 від 14.05.2024 року за висновками якого, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Водночас в графі підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду поставив свій підпис (а.с.3а);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14.05.2024 року, в яких останній зазначив зокрема про те, що 14.05.2024 року орієнтовно в обідній час, він керував транспортним засобом марки «Рено-Сценік» д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції, а також те, що працівником поліції було запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, оскільки у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі куди і був доставлений. Результат огляду був позитивний. Після цього працівником поліції щодо нього був складений протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. З даним протоколом він згідний та свою вину визнає повністю. Водночас працівником поліції він був відсторонений від керування транспортним засобом до повного витвереження (а.с.4);

- довідкою ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 21.05.2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно бази даних ІКС ІПНП до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП протягом останнього року не притягався, а також останньому було видане посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 03.12.2020 року (а.с.6);

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №316 від 14.05.2024 року, відповідно до якого результат тесту №02832 0,37 проміле, результат тесту №02833 (через 20 хв.) 0,29 проміле (а.с.31).

Вищевказані обставини також підтверджуються відеозаписами з нагрудних відео-реєстраторів камер інспекторів поліції, які з урахуванням вимог ст.251 КУпАП, були правильно оцінені судом як належні докази винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, на яких зафіксовано перебіг подій, що мали місце 14 травня 2024 року на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичній установі під час медичного огляду.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння з урахуванням положень Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована УРСР 25 квітня 1974 року, то апеляційний суд вважає, що положення зазначеної Конвенції застосуванню, у даному випадку, не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух від 01 травня 1971 року, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Наведена вище норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихуваному повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2 ‰.

Посилання ОСОБА_1 на те, що 14.05.2024 року о 13 год. 34 хв. в с. Сокиричі по вул. Шкільній він не керував транспортним засобом марки «Рено-Сценік» д.н.з. НОМЕР_1 , тобто не був водієм, у зв`язку з чим відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються відеозаписами з нагрудних відео-реєстраторів камер інспекторів поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним вищевказаним транспортним засобом, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №074370 від 14.05.2024 року, в якому в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що з порушенням згідний, що підтвердив своїми підписами, а також письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14.05.2024 року, в яких він підтверджував факт керування ним вищевказаним транспортним засобом.

Таким чином, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

А тому, постанова судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 липня 2024 року підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 липня 2024 року в даній справі.

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 липня 2024 року щодо нього, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк