ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/510/24 Справа № 701/533/24 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Костенко А. І. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисника Мельника В.В. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Мельника В.В. на постанову Маньківського райсуду Черкаської обл. від 22.08.2024 р., якою ОСОБА_1 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Черкаси, має середню освіту, не

одружений, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1

проживає

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605,6 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 12.04.2024 р. о 13:43 год. в Черкаській обл. Уманському р-ні в с. Чорна Кам`янка, по вул. Шевченка, 80 водій ОСОБА_1 керував скутером «Forte FT125-FA2» без номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно акта № 514 від 25.04.2024 р. вміст алкоголю в крові 3,30 % , чим порушив п. 2.9 а) ПДР України та вчинив адмінправопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_2 апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання про поновлення строку обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова ухвалена 22.08.2024 р., останнім днем подання апеляційної скарги є 31.08.2024р., який є суботою та вихідним днем, перший робочій день 2.09.2024 р., а отже строк на оскарження пропущений з поважних причин.

В апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 не винним в скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адмінправопорушення у його діях.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. За результатом огляду складено та долучено до матеріалів лише акт хіміко-токсикологічних досліджень, а не медичний висновок щодо результатів огляду з метою встановлення стану сп`яніння, також відсутній акт огляду на стан сп`яніння.

Порядок проходження огляду осіб з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено ст. 266 КУпАП, Інструкцією від 9.11.2015 р. № 1452/735. Складання акту медичного огляду та висновку щодо результату огляду лікарем закладу охорони здоров`я є обов`язковим.

Відповідно до долученого до матеріалів справи відеозапису встановлено, що працівники поліції перебували біля автомобіля швидкої допомоги у той момент коли ОСОБА_1 перебував в самому автомобілі у свідомості, але в шоковому стані, не міг розмовляти. Жодного твердження чи пояснення перебування його в стані алкогольного сп`яніння на відео не зафіксовано.

Із долученого акту неможливо встановити хто та коли відбирав у ОСОБА_1 кров та для яких цілей. Зазначений акт не передбачений жодним діючим нормативно-правовим актом.

Крім того, протокол про адмінправопорушення не містить жодної інформації, яка стосується подій та обставин за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд невірно встановив фактичні обставини справи та дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки зібрані докази недостатні для ухвалення такого рішення.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адмінправопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 та захисник Мельник В.В. участі не приймали. Захисник подавав суду першої інстанції клопотання про закриття провадження по справі та розгляд справи про адмінправопорушення у їх відсутність.

Матеріали справи містять дані про направлення ОСОБА_1 копії судового рішення від 23.08.2024р., однак дані про дату отримання ним копії оскаржуваної постанови відсутні.

Апеляційна скарга захисником подана на електронну скриньку суду 2.09.2024 р. Останній день строку передбаченого на апеляційне оскарження є 31.08.2024р., який є суботою та вихідним днем, перший робочій день 2.09.2024 р., а отже строк на апеляційне оскарження захисником не пропущений і не підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Мельника В.В. надані ним в режимі відеоконференції, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адмінправопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому суд повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адмінправопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеню підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Суд, який розглядав справу, ці вимоги закону виконав в повному обсязі.

Суд першої інстанції правильно встановив, що 12.04.2024 р. о 13:43 год. в Уманському р-ні Черкаської обл. у с. Чорна Кам`янка, по вул. Шевченка, 80 водій ОСОБА_1 керував скутером «Forte FT125-FA2», без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння встановлено після хіміко-токсилогічного дослідження крові ОСОБА_1 , акт № 514 від 25.04.2024 р., концентрація етилового спирту в крові 3,30 ‰. ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) ПДР України та вчинив адмінправопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно дослідив матеріали справи, які надійшли від поліції та дійшов до висновку, що під час складання протоколів та проведення відео-запису скоєного ОСОБА_1 правопорушення не було допущено порушень вимог нормативних актів. З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Протокол про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений уповноваженою особою.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735.

Згідно п. 8 розд. І вказаної Інструкції в разі скоєння ДТП, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Ці вимоги були виконані, під час перебування ОСОБА_1 після ДТП в КНП «Уманська ЦМЛ» у нього були взяті зразки крові та направлені до КНП «Черкаський ОНД» для проведення лабораторного дослідження, тому що провести огляд на стан сп`яніння, згідно процедури встановленої ст. 266 КУпАП, було неможливо через стан його здоров`я та отримані тілесні ушкодження.

Вина в скоєнні ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуються матеріалами справи, актом хіміко-токсикологічних досліджень № 514 від 25.04.2024 р., складеного лікарем-лаборантом КНП «ЧОНД»; копією письмового пояснення свідка ОСОБА_3 (а. пр. 4).

Суд обґрунтовано не прийняв до уваги посилання захисника на недійсність проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння через порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП, невідповідність процедури оформлення поліцейським протоколу та матеріалів про адмінправопорушення.

Суд встановив, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в лікарні відбувся з дотриманням вимог п. 8 розділу 1 Інструкції.

ОСОБА_1 був доставлений до лікарні автомобілем ШМД 12.04.2024 р. безпосередньо з місця ДТП, у важкому стані, у свідомості, а в лікарні у нього, відповідно до Інструкції, було взято аналізи крові.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо інших учасників ДТП, яке відбулось 12.04.2024 р. о 13:43 год. в АДРЕСА_2 за участі водія ОСОБА_1 , який керував скутером.

Апеляційний суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 встановлені порушення п. 2.9 а) ПДР України, за що передбачена адмінвідповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду вказані документи складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють такі правові відносини та які є предметом судового розгляду.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушення ним, як учасником дорожнього руху ПДР України і не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Апеляційний суд звертає увагу, що для встановлення дійсних обставин справи суд має право досліджувати та давати оцінку будь-яким доказам, які надані учасниками судового розгляду. В даному випадку проведення огляду, за процедурою яка встановлена ст. 266 КУпАП, безумовно було неможливим, тому що ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження і в першу чергу йому необхідно було надати медичну допомогу. Проте діючі нормативно-правові акти вимагають як від працівників поліції, так і від медичних працівників перевірити і особу водія, який потрапив в ДТП, на стан сп`яніння. Ці вимоги і були виконані, медичні працівники провели, згідно нормативних актів, дослідження біологічного середовища, а саме крові та встановили вміст етилового спирту в дуже великому розмірі. Після отримання цих результатів, працівники поліції завершили складання процесуальних документів та направили їх до суду для розгляду.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У разі скоєння ДТП, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я, згоди водія в такому випадку закон не потребує.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи скарги про те, що в діях працівника поліції є порушення порядку та інструкцій направлення водіїв транспортних засобів на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушення ним, як учасником дорожнього руху, ПДР України та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову у зв`язку з порушеннями норм матеріального і процесуального права є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена сукупністю доказів, які є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами провадження.

Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, або вчинення цього правопорушення іншою особою, в матеріалах справи відсутні і правопорушником або його захисником суду апеляційної інстанції не надані.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Маньківського райсуду Черкаської обл. від 22.08.2024 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605,6 грн. залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.