КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 754/4444/24 Апеляційне провадження № 33/824/4426/2024Головуючий у суді першої інстанції - Скляренко У.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Ткачем Артемом Григоровичемна постанову Деснянського районного суду міста Києва від 14 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 14.08.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Встановлено, що ОСОБА_1 , 28.03.2024 о 13.40 год. у м.Києві по вул. Миропільській, 2, керував автомобілем Chevrolet Kalos, д.н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою: м.Київ, вул.П.Запорожця, 20 КНП КМНКЛ, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 , через свого захисника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутності складу та події адміністративного правопорушення, зазначаючи, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відтак не було підстав для проведення огляду. Вказує, що висновки суду, щодо того, що ОСОБА_1 не заперечував проти протоколу та довідки, не підтверджується матеріалами справи, оскільки ОСОБА_1 зазначив у протоколі, що не згоден. Також скаржник звертає увагу, що на відеозаписі не зафіксовані обставини, які передували огляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Ткач А.Г. підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що цих вимог закону судом першої інстанції в повній мірі не дотримано.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За змістом вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція) ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Визнаючи винним ОСОБА_1 суд першої інстанції посилався на протокол про адміністративні правопорушення серії ААД № 530560 від 20.04.2024, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 901368 від 05.04.2024, рапорт працівників поліції та дані відеозаписів нагрудних камер поліцейських 473897.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо того, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджений та не викликає сумніву, з огляду на те, що на відеозаписі, який міститься у матеріалах справи, зупинка та спілкування працівників поліції і ОСОБА_1 до моменту перевірки у медичному закладі, відсутні.

Тобто, той факт чи перебував ОСОБА_1 за кермом, а не ремонтував несправний автомобіль, як він зазначає, та чи мав рухатись на цьому автомобілі є лише припущеннями.

Так для перевірки обставин справи судом апеляційної інстанції було викликано поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення - старшого лейтенанта поліції інспектора управління патрульної поліції у місті Києві Федоренка Б.В.

Поліцейський ОСОБА_2 надаючи пояснення у судовому засіданні не підтвердив факт керування та зупинки автомобіля ОСОБА_1 , повідомивши, що підійшов в той момент, коли ОСОБА_1 вже спілкувався з його напарником біля стоячого автомобіля, що ставить під сумнів той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції.

Працівник поліції, який безпосередньо був присутній із самого початку події, перебуває у зоні бойових дій, а відтак у суду відсутня можливість з`ясувати обставини зупинки транспортного засобу.

Таким чином, висновки суд першої інстанції про керування транспортним засобом ОСОБА_1 і його зупинки працівниками патрульної поліції не можна вважати доведеним в ході розгляду справи.

Згідно ст. 251 ч.2КУпАП - обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно з яким винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях. Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь.

За відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі та постанові, ОСОБА_1 у розумінні диспозиції ст.130 КУпАП не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення за ознакою керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, так як відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом і як наслідок останній не може нести відповідальність.

Сукупність викладених вище обставин вказує на те, що висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються наявними у справі і наданими суду доказами.

За наведених вищеобставин, відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статтею 130 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова постанови Деснянського районного суду м. Києва від 14.08.2024 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою стаття 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Ткачем Артемом Григоровичем задовольнити.

ПостановуДеснянського районного суду міста Києва від 14 серпня 2024 рокускасувати, ухвалити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду