Справа № 496/4789/24
Провадження № 3/496/3316/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Одеській області ДСР НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого оператором заправних станцій у ТОВ «Топгрупп»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 161-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №808548 від 20.06.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.161-1 КУпАП.

Зі змісту складеного протоколу слідує, що 20.06.2024 року о 16:50 год. ОСОБА_1 здійснив роздрібну торгівлю пальним без одержання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами за адресою: смт. Хлібодарське, Тираспольське шосе, 28, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 161-1 КУпАП.

12.09.2024 року від ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення, в яких він просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування поданих заперечень зазначено, що ОСОБА_1 з 12.09.2022 року працює у ТОВ «Топгрупп» на посаді оператора АЗС, є найманим працівником та не є суб`єктом господарювання, не організовує роботу АЗС, не володіє організаційно-розпорядчими функціями, тому не може організовувати дії, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 надав наказ від 12.09.2022 року №30 про призначення його на посаду і посадову інструкцію оператора АЗС на підтвердження того, що до його обов`язків не входить обов`язок отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав письмові заперечення, з протоколом про адміністративне правопорушення не погодився, заперечував викладені у ньому обставини.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За визначенням ст. 9 КУпАП під адміністративним правопорушенням (проступком) слід розуміти протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення. Такими зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення надано до суду: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №808548 від 20.06.2024 року; рапорт ст. оперуповноваженого УСР в Одеській області ДСР НП України І. Токарчука від 20.06.2024 року; письмові пояснення ОСОБА_1 від 20.06.2024 року; копію паспорта ОСОБА_1 ; протокол огляду від 20.06.2024 року; фіскальний чек від 20.06.2024 року; ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний №2000160 від 29.12.2020 року, видану ТОВ «Топгрупп»; дозвіл №1811.20.32, виданий ТОВ «Топгрупп»; дозвіл №1776.20.32, виданий ТОВ «Топгрупп»; роздруківку ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»; довідку старшого оперуповноваженого УСР в Одеській області ДСР НП України І. Токарчука від 01.07.2024 року; рапорт старшого оперуповноваженого УСР в Одеській області ДСР НП України І. Токарчука від 21.08.2024 року.

Так, складаючи протокол про адміністративне правопорушення старший оперуповноважений Управління стратегічних розслідувань в Одеській області ДСР НП України, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161-1 КУпАП, що є безпідставним і не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Частиною 1 ст. 161-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за оптову або роздрібну торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Так із матеріалів справи встановлено, що ТОВ «Топгрупп» має ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний №2000160 від 29.12.2020 року, яка дійсна до 29.12.2025 року.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 161-1 КУпАП, характеризується діями, спрямованими на оптову або роздрібну торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом.

Частина 1 ст. 161-1 КУпАП є бланкетною нормою, і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно керуватися спеціальними Законами.

Оптова торгівля пальним, зберігання пального та зберігання пального для власних потреб, роздрібна торгівля пальним (АЗС), згідно ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» (далі - Закон № 481), підлягає обов`язковому ліцензуванню.

Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та статтею 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначені правові підстави для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - Дозвіл).

Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується, що він здійснив роздрібну торгівлю пальним без одержання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Однак, відповідальність за викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, інші порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря або перевищення технологічних нормативів допустимого викиду забруднюючих речовин та нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел під час експлуатації технологічного устаткування, споруд і об`єктів, передбачена ст. 78 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ст. 242-1 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема статтею 78 (крім порушень санітарних норм).

Відтак, відсутність дозволу на викиди, передбаченого Закону України «Про охорону атмосферного повітря» не охоплюється об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 161-1 КУпАП.

Суд, в свою чергу, не наділений повноваженнями надавати іншу правову кваліфікацію діям особи, а ніж ту, що визначена у протоколі про адміністративне правопорушення особою, уповноваженою на його складання, оскільки судовий розгляд здійснюється виключно в межах обсягу відомостей та інформації, зафіксованих у протоколі. Крім цього, дана справа не підлягає розгляду у суді.

Статтею 1 Закону України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» затверджено Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності.

Пунктом 30 Переліку визначено, що відповідно до Закону України «Про охорону атмосферного повітря» видається дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Стаціонарним джерелом забруднення, відповідно до п.п. 14.1.230 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України є підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу та/або скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу на викиди, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища або через центри надання адміністративних послуг.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу на викиди, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, або через центри надання адміністративних послуг.

Таким чином, підприємство набуває право на експлуатацію обладнання, з якого в атмосферне повітря надходять забруднюючі речовини, лише після отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а відтак експлуатація такого обладнання без отримання дозволу є правопорушенням та підставою для застосування встановлених законодавством заходів реагування.

Натомість, при складенні протоколу у фабулі протоколу взагалі не зазначено вимоги якого закону порушено ОСОБА_1 , не було встановлено до якої групи, як об`єкт викидів забруднюючих речовин в атмосферу, відноситься дана АЗС, так як ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначено чіткий перелік груп, як об`єктів викидів забруднюючих речовин.

З-поміж іншого, заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що він не є суб`єктом інкримінованого правопорушення.

Під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ч.1 ст. 3 ГК України).

Відповідно до ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Тобто, з аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 161-1 КУпАП настає або для фізичних осіб, які здійснюють торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або для суб`єктів господарювання (їх посадових осіб), які не мають документа дозвільного характеру (ліцензію на торгівлю пальним тощо).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працює у ТОВ «Топгрупп» на посаді оператора заправних станцій, відповідно до наказу (розпорядження) №30 від 12.09.2022 року, тобто він є найманим працівником, відповідно не є суб`єктом адміністративного правопорушення.

Разом з тим, з посадової інструкції оператора АЗС ТОВ «Топгрупп» вбачається, що до обов`язків ОСОБА_1 не входить обов`язок одержання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

При цьому, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що

ОСОБА_1 є посадовою особою, відповідальним за діяльність суб`єкта господарювання - ТОВ «Топгрупп», зокрема в частині одержання документа дозвільного характеру для оптової або роздрібної торгівлі пальним.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

У Постанові Верховного суду у складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019 року по справі № 560/751/17 зазначено, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Норми ст. 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, вказують, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин, судом не встановлено достатніх та беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 161-1 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, керуючись засадами принципу законності, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 161-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 1, 7, 9, 161-1, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 161-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Пасечник М.Л.