Номер провадження: 33/813/1089/24
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 07 березня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №044418 від 04.05.2023 року, водій ОСОБА_2 04.05.2023 о 15 годині 28 хвилин керував транспортним засобом « Daewoo Nexia» номерний знак « НОМЕР_1 » у м. Херсон, вул. Генерала Алмазова, буд. 37, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та в медичному закладі відмовився згідно висновку №970 КНП «ХОЗ НПД» ХОР, безперервна відеофіксація камерою №471638 та №474679, запис відеореєстратора Т/З 116190, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 07 березня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Не погодившись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 07 березня 2024 року та провадження в справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ним до суду першої інстанції неодноразово подавалися різні заяви та клопотання, які судом не були розглянуті, а саме заява від 29.02.2024 та клопотання від 04.03.2024, від 06.03.2024 та від 07.03.2024. Крім того, суд першої інстанції залишив поза увагою відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки з відеозапису подій вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово стверджував, що він не керував транспортним засобом, а був пасажиром. Також, на думку скаржника, судом не було звернуто увагу на порушення порядку проходження огляду поліцейського і лікарем закладу охорони здоров`я та порушення фіксації факту відмови від проходження огляду, що стало підставою для складання протоколу.

В судове засідання до апеляційного суду 17.09.24 ОСОБА_1 та його захисник адвокат Мишак Д.Е. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

17.09.2024 через підсистему «Електронний суд» від захисника Погосова І.Р. надійшла заява про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване неможливістю захисника прибути у судове засідання через перебування його у м. Миколаєв, де проводиться конфіденційна зустріч з його підзахисним в рамках кримінального провадження.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Зважаючи на те, що адвокат Мишак Д.Е. будь-яких доказів на підтвердження вказаних у заяві обставин не надав, приймав участь у минулих судових засіданнях в суді апеляційної інстанції, де реалізував своє право на викладення пояснень з приводу обставин справи, заявляв клопотання, а наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №044418 від 04.05.2023 (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 3);

- висновком № 970 від 04.05.2023, відповідно до якого особа відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 4)

- рапортом від 04.05.2023;

- відеозаписами з портативного відеореєстратора № 474679 якими зафіксовано події викладені в протоколі, у тому числі факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вимогам ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У доводах апеляційної скарги, скаржник посилається на те, суд першої інстанції залишив поза увагою відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки з відеозапису подій вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово стверджував, що він не керував транспортним засобом, а був пасажиром.

Проте вищевказані доводи скаржника є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне.

З досліджених апеляційним судом відеозаписів вбачається, що працівники поліції під`їжджають до автомобіля «Daewoo Nexia» д.н.з. « НОМЕР_1 », з водійського сидіння якого виходив ОСОБА_1 (ПВР НОМЕР_2 , урив. 15:28:56), далі до автомобіля підходить невстановлена особа похилого віку. Разом з тим, під час спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, невстановлена особа похилого віку була відсутня та під час встановлення обставин скоєння правопорушення, жодних пояснень або підтверджень з приводу керування нею транспортним засобом не надала, відтак посилання ОСОБА_1 , на те, що він був пасажиром, не керував транспортним засобом, є такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

Зважаючи на такі обставини, доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції визнання факту керування ОСОБА_3 зміст правильних по суті справи висновків не спростовують.

З досліджених апеляційним судом відеозаписів також вбачається, що ОСОБА_1 на початку спілкування з працівниками поліції біля його автомобіля та у спеціалізованому медичному закладі дійсно заперечував керування ним транспортним засобом, проте під час розмови у службовому автомобілі ОСОБА_1 розмовляв по телефону з невідомою особою, якій підтвердив, що він керував транспортним засобом та те, що вони їдуть наразі розбиратись (ПВР 474679, урив. 15:53:07 - 15:53:13). Крім того, з відеозаписів також видно, що ОСОБА_1 виходив, саме з водійського сидіння авто, що, в свою чергу, виключає керування транспортним засобом іншою особою. На відеореєстратор також зафіксовані спроби апелянта уникнути відповідальності шляхом звернення до працівників поліції.

Відтак доводи щодо не керування транспортним засобом, апеляційним судом розцінюються як такі, що направлені на уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення порядку проходження огляду поліцейського і лікарем закладу охорони здоров`я та порушення фіксації факту відмови від проходження огляду, що стало підставою для складання протоколу, апеляційний суд відхиляє, оскільки протокол про адміністративне правопорушення ААД №044418 від 04.05.2023 складений за відмову від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксований на відеозапис (ПВР 474679) та ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заперечується.

Сам по собі факт фіксації відмови від проходження огляду додатково у висновку №970 від 04.05.2023 не може бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки працівниками поліції було дотримано вимоги п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а саме: із застосуванням технічних засобів відеозапису було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.5 ПДР, у якому зазначено ознаки сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей) і дії водія щодо ухилення від огляду.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не були розглянуті клопотання від 04.03.2024, від 06.03.2024 та від 07.03.2024 та заява від 29.02.2024 не спростовують висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується наявними у справі належними та допустимими доказами. При цьому фактичні дані, які зафіксовані на них, в повному та достатньому обсязі дають можливість встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що мала місце 04.05.2023.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції прийнято законне рішення, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 07 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова