Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7514/23 Головуючий у 1-й інст. Покатілов О. Б.
Номер провадження №33/4805/1367/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

09 жовтня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Сінченка Андрія Олеговича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 23 липня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 23 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керуванням транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На дану постанову суду адвокат Сінченко А.О. 26 вересня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Порядок оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення передбачений ст. 294 КУпАП, яка є спеціальною нормою закону і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст. 271 КУпАП захисником у справі про адміністративне правопорушення може бути адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. За дорученням особи, яка його запросила, від її імені захисник має право подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також має інші права, передбачені законами України.

Частиною другою статті 271 КУпАП визначено, що повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Сінченко А.О., який підписав і подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , діє на підставі договору про надання професійної правничої допомоги № 16/09-24 від 16 вересня 2024 року, за змістом якого адвокат Сінченко Андрій Олегович та Козуб Олександр Миколайович уклав цей договір в інтересах ОСОБА_1 з метою представництва інтересів останнього.

Натомість, в матеріалах справи відсутні будь-які документи на підтвердження волевиявлення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо оскарження постанови Корольовського районного суду міста Житомира від 23 липня 2024 року.

Згідно статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно з ч. 4 ст. 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги.

Аналогічними є приписи ст. 14 Правил адвокатської етики, відповідно до яких адвокат надає правову допомогу відповідно до законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність на підставі договору про надання правової допомоги. Договір про надання правової допомоги - договір, за яким одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується надавати правову допомогу іншій стороні договору (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, у випадку, якщо така оплата передбачена договором. До договору про надання правової допомоги також застосовуються загальні положення цивільного законодавства про договір.

Відповідно до ст. 15 Правил адвокатської етики визначено, що договір про надання правової допомоги може укладатись клієнтом або на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Якщо договір про надання правової допомоги укладено на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах, адвокат зобов`язаний отримати підтвердження згоди клієнта на надання йому правничої (правової) допомоги цим адвокатом виключно у випадку, якщо цього вимагає закон.

З аналізу змісту статті 271 КУпАП вбачається, що захисник має право подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також має інші права, передбачені законами України, виключно щодо особи, яка його запросила (уклала/підписала з ним договір).

У випадку коли договір про надання правової допомоги укладено на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах, адвокат зобов`язаний отримати підтвердження згоди клієнта на надання йому професійної правничої (правової) допомоги, окрім випадків коли особа, яка підписала договір про надання правничої допомоги діє на підставі довіреності чи є законним представником сторони у справі.

З урахуванням викладеного, договір про надання правничої допомоги між адвокатом Сінченком А.О. та Козубом О.М. в інтересах ОСОБА_1 , укладений з метою представництва інтересів останнього,, не може вважатись належним та допустимим документом, що підтверджує повноваження захисника Сінченка А.О. на захист прав та інтересів саме ОСОБА_1 .

При цьому ОСОБА_2 не є особою, яка бере участь у справі про адміністративне правопорушення у розумінні глави 21 КУпАП, а тому не може представляти інтереси особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без належного підтвердження згоди останнього.

Оскільки адвокатом Сінченком А.О. до апеляційної скарги не долучені документи, що підтверджують його повноваження як захисника на надання правової допомоги ОСОБА_1 в Житомирському апеляційному суді, а матеріали справи таких відомостей не містять, то апеляційний суд не має можливості перевірити його повноваження щодо звернення з апеляційною скаргою, здійснення захисту та участі в цій справі у Житомирському апеляційному суді, у зв`язку з чим доходить висновку про повернення апеляційної скарги адвоката.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Сінченка Андрія Олеговича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 23 липня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернути.

Копію постанови разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя