Справа № 309/4217/24
Провадження № 3/309/1452/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Довжанин М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст.122-4 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Посадовою особою Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області 29.08.2024 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №119708 за ознаками ст.122-4 КУпАП у ОСОБА_2 , згідно якого 29.08.2024 о 19 годині 20 хвилин, на вулиці Вчительська, що в с.Липча Хустського району Закарпатської області, при керуванні автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості і не впевнившись у безпеці, допустив наїзд гр. ОСОБА_3 , яка рухалася в попутному напрямку та залишив місце ДТП, чим порушив п.2.10.а ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 свою провину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, суду надав пояснення, відповідно до яких 29.08.2024 він рухався по вул. Вчительська, що в с.Липча Хустського району Закарпатської області. Назустріч йому йшла невідома йому громадянка, ближче до центру дороги, побачивши яку він зупинився. В подальшому він почав повільний рух на своєму транспортному засобі по дорозі, відтак невідома жінка зробила декілька кроків до узбіччя, після чого він здійснив об`їзд вказаної громадянки та поїхав далі по своїх справах. Вже після повернення додому до нього завітали працівники поліції, які повідомили, що громадянка викликала наряд поліції, вказавши, що він збив її транспортним засобом. Просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки навіть мінімального контакту з громадянкою Шкварко він не допускав, ДТП не скоював.

Виходячи із сталої практики Європейського суду з прав людини ( рішення у справі «Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013) з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

Суд приймає до уваги свідчення ОСОБА_1 , які він надав безпосередньо в суді, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Захисник ОСОБА_1 -адвокат Кузнєцов М.О. також просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю у діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши надані докази, суд прийшов висновку, що з матеріалів справи вбачається, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а відтак справа підлягає закриттю, виходячи з наступного.

На підставі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

У п.1.10 Правил Дорожнього руху України зазначено, що дорожньо-транспортна пригода (ДТП) подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

В судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Дослідивши докази, оцінивши їх у відповідності до ст.252 КУпАП, суддя прийшов висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається порушення п.2.10 «а» ПДР України, за що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП.

Диспозицією ст.122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо- транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Обов`язковою ознакою складу даного правопорушення є суб`єктивна сторона, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Так, згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР 1 №119708 від 29.08.2024, ОСОБА_1 інкримінується наступна фабула правопорушення: 29.08.2024 о 19.20 год в с. Липча по вул. Вчительська водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду - наїзд на пішохода ОСОБА_3 , після чого залишив місце ДТП.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , останній зазначив, що ДТП він не скоював, наїзду на громадянку Шкварко не допускав. Пояснив, що рухався по вул. Вчительська, що в с. Липча, де помітив на середині дороги жінку, яка йшла йому назустріч. Відкривши вікно, він зробив їй зауваження, що вона порушує правила ПДР, після чого жінка почала сваритися, відійшовши на бік дороги. Після цього він спокійно продовжив рух на своєму автомобілі. Вже після повернення додому до нього завітали працівники поліції які повідомили, що невідома йому жінка викликала працівників поліції, яким пояснила, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, нібито її збив та залишив місце ДТП. Наполягає, що ДТП він не вчинював, наїзд на громадянку Шкварко не скоював. Вважає, що таким чином громадянка ОСОБА_4 мститься йому через словесний конфлікт, який мав місце на дорозі.

В протоколі серії ЕПР1 №119708 вказано, що до протоколу додаються пояснення учасників, схема місця ДТП та показання технічного засобу. Однак, суд констатує, що в матеріалах даного адміністративного провадження наявні виключно показання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ..

Згідно пояснень ОСОБА_3 , вона рухалася пішки по вул. Вчительська, де на неї здійснив наїзд передньою частиною автомобіля ОСОБА_1 та поїхав з місця ДТП. На наявність матеріальної шкоди не вказує, так само відсутні будь-які посилання на шкоду її здоров`ю.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , він рухався по вул. Вчительська, що в с. Липча, де йому назустріч посередині дороги йшла невідома йому жінка. Він зупинився, зробив їй усне зауваження, після чого у них виникла сварка. В подальшому жінка відійшла ближче до краю дороги, після чого він поїхав далі. Вказує, що ДТП не скоював, наїздів на неї не вчинював.

Будь-які інші докази, які б свідчили про зворотне, в матеріалах справи відсутні.

При цьому в процесі доказування вини доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282. Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь. Аналогічні положення закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи (Cправа «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п.146).

Зважаючи на викладене, суддя прийшов висновку, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди і в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами. Так само жодними доказами, що наявні в матеріалах справи, не підтверджується наявність самого факту ДТП.

Крім цього, суд зауважує, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрита за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Тому аналізуючи матеріали справи суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст. 122-4 КУпАП.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.62 Конституції України, статтями 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М. М.