"14" жовтня 2024 р. Справа № 363/2537/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю ОСОБА_2 .

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 277984 від 25.05.2024 року вбачається, що 25.05.2024 року о 20 год. 30 хв. на автомобільній дорозі сполученням Київ-Вишгород-Десна, 19 кілометр, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , був виявлений працівниками поліції з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З метою встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, результат огляду позитивний, стан алкогольного сп`яніння 0,24 проміле.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, висловив заперечення проти складеного протоколу та проти притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування своїх заперечень ОСОБА_1 надав пояснення наступного змісту.

25.05.2024 року близько 20 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , їхав з с. Демидів Вишгородського району Київської області до м. Києва, до себе додому. Під час здійснення руху автомобіль ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме про наявність запаху алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 заперечив факт наявності в нього ознак алкогольного сп`яніння, оскільки алкоголь в той день не вживав, у стані алкогольного сп`яніння не перебував. При цьому ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції, що він хворіє на цукровий діабет, у зв`язку з чим з порожнини рота може відчуватися відповідний запах. Не зважаючи на це, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. ОСОБА_1 добровільно погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

У подальшому, як слідує з пояснень ОСОБА_1 , на місце зупинки транспортного засобу приїхав інший екіпаж поліції, який передав екіпажу поліції, що зупинив ОСОБА_1 , спеціальний технічний засіб. ОСОБА_1 особисто розпакував мундштук приладу та засвідчив можливість проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Результат огляду на стан сп`яніння був позитивний, стан алкогольного сп`яніння 0,24 проміле. ОСОБА_1 зазначив, що одразу після того, як працівники поліції ознайомили його з результатом проведеного огляду, він почав заперечувати факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, а також заперечувати проти результатів проведеного огляду.

У той же час, як зазначив ОСОБА_1 , працівники поліції не звернули уваги на його заперечення, зазначивши що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому працівники поліції не роз`яснювали порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також можливість проходження повторного огляду у медичному закладі, а ОСОБА_1 не був обізнаний щодо процедури проведення огляду на стан сп`яніння.

У подальшому працівниками поліції було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, ознайомлено з його змістом та надано можливість написати особисті пояснення, в яких ОСОБА_1 так само висловив заперечення щодо факту перебування у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 також підтвердив, що йому було вручено примірник чеку, сформованого за результатами проведеного огляду, та надано на ознайомлення і підпис акт огляду на стан алкогольного сп`яніння. На наявність направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не звернув уваги, а працівники поліції його безпосередньо з цим документом не ознайомили. Після цього працівники поліції відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, передавши останній його знайомому.

Таким чином, ОСОБА_1 , не заперечуючи факту керування транспортним засобом, заперечив факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На додаток до цього захисниками ОСОБА_1 адвокатом Федоровим Д.С. та адвокатом Харчуком О.П. було зазначено, що результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, що був проведений за допомогою спеціального технічного засобу, входить в межі абсолютної похибки такого приладу, яка становить +/- 0,042 проміле в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0,84 проміле. У зв`язку з цим наявні підстави вважати, що результат проведеного огляду є похибкою самого приладу і достовірно не вказує на те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, стороною захисту також було звернуто увагу на ті обставини, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, оскільки, не зважаючи на наявність у ОСОБА_1 заперечень щодо стану алкогольного сп`яніння та результатів проведеного огляду, ОСОБА_1 не було доставлено до медичного закладу для проходження повторного огляду на стан сп`яніння, як в цілому і не роз`яснено порядку проведення огляду та можливості проходження повторного огляду у медичному закладі. Вказані порушення відповідно до ст. 266 КУпАП мають наслідком визнання результатів проведеного огляду недійсними.

Крім того, сторона захисту вказала на недопустимість акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 має проблеми із зором, а його підписання відбувалося в умовах, що унеможливлювали повноцінне ознайомлення з його змістом. При цьому при ознайомленні зі змістом складеного акту ОСОБА_1 не було роз`яснено, що, підписуючи акт огляду, ОСОБА_1 висловлює згоду з результатами проведеного огляду, а лише зазначено, що підписанням акту ОСОБА_1 засвідчив факт ознайомлення з результатами проведеного огляду. У свою чергу, наявне у матеріалах справи направлення на огляд до медичного закладу до відома ОСОБА_1 не доводилося, внаслідок чого він не ознайомлювався з його змістом.

Крім того, стороною захисту зауважено на тому, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки.

У кінцевому підсумку, стороною захисту надано заперечення щодо факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, вказано на недопустимість результатів проведеного огляду внаслідок недотримання працівниками поліції його процедури проведення, оскільки, не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 щодо результатів огляду, його не було доставлено до медичного закладу. У зв`язку з цим стороною захисту заявлено клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 , оскільки у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

У судове засідання неодноразово викликалися працівники поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, які здійснювали складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме старший сержант поліції ОСОБА_3 та капітан поліції ОСОБА_4 . Будучи належним чином повідомленими, у судове засідання працівники поліції не з`явилися.

Листом заступника начальника Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Кадука Тараса № СЕД-65542-2024 від 01.10.2024 року повідомлено про неможливість явки у судове засідання старшого сержанта поліції ОСОБА_3 у зв`язку з переведенням до іншого підрозділу поліції та залучення до участі у бойових діях.

Капітан поліції ОСОБА_4 до судового розгляду подав письмові пояснення, в яких зазначив, що 25.05.2024 року близько о 20 год. 30 хв. під час виконання службових обов`язків на автомобільній дорозі сполученням Київ-Вишгород-Десна, 19 кілометр, було зупинено автомобіль Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . У ході перевірки документів у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу або в лікарні. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду був позитивний, стан сп`яніння 0,24 проміле. Після проходження огляду ОСОБА_1 повторно було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився. У подальшому працівниками поліції було складено відносно ОСОБА_1 матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Про причини неявки капітан поліції ОСОБА_4 не повідомив, судовий розгляд проводився за його відсутності.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З метою встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння у п. 2.5 ПДР України зазначається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення вищезазначених вимог ПДР України ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення містить діяння, яке, зокрема, полягає у здійсненні керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. На додаток до цього склад зазначеного адміністративного правопорушення передбачає наявність спеціального суб`єкта особи, яка керує транспортним засобом.

При цьому у п. 27 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 зазначається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Враховуючи вищезазначені вимоги повного та всебічного дослідження обставин, фактів вчинення адміністративного правопорушення, то суд доходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, повинні містити належні, допустимі, достовірні та достатні докази факту керування особою транспортним засобом, тобто виконання нею функцій водія під час руху такого засобу. Такий факт встановлюється на основі будь-яких відомостей, які відповідно до чинного законодавства можуть вважатися доказами.

Одночасно з цим відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП особа, яка здійснює керування транспортним засобом, перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Тобто поруч з керуванням транспортним засобом повинен бути доведений факт, що особа, яка керувала транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначається у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі по тексту Інструкція № 1452/735), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008 № 1103 (далі по тексту Порядок № 1103).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, можливо лише за умови, якщо судом під час судового розгляду на основі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів буде встановлено, що особа, яка здійснювала керування транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 277984 від 25.05.2024 року слідує, що складовою частиною інкримінованого ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є факт здійснення ним 25.05.2024 року о 20 год. 30 хв. на автомобільній дорозі сполученням Київ-Вишгород-Десна, 19 кілометр, керування транспортним засобом марки Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Під час судового розгляду ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, а в своїх поясненнях підтвердив його, зазначивши, що 25.05.2024 року о 20 год. керував вказаним автомобілем у вказаному місці, прямуючи з с. Демидів Київської області до м. Києва, у ході чого і був зупинений працівниками поліції.

У матеріалах справи наявні два DVD-R диски (а.с. 9, 33), на яких містяться аналогічні за змістом відеозаписи: «2024_0525_192829_0000000_000000_0095» тривалістю 10 хв. 00 сек., «2024_0525_193830_0000000_000000_0096» тривалістю 10 хв. 00 сек., «2024_0525_194830_0000000_000000_0097» тривалістю 00 хв. 59 сек., «2024_0525_200919_0000000_000000_0098» тривалістю 10 хв. 00 сек., «2024_0525_201919_0000000_000000_0099» тривалістю 09 хв. 35 сек.

Всі відеозаписи зроблені на нагрудну камеру працівника поліції, обставини та події за датою, часом та місцем відповідають тим, що розглядаються в межах даної справи, а в своїй сукупності відеозаписи утворюють логічну, послідовну та хронологічну картину подій, що є предметом доказування в межах цієї справи. Під час судового розгляду учасники справи не заявляли жодних заперечень щодо належності, допустимості, достовірності вказаних відеозаписів.

При дослідженні зазначених відеозаписів судом підтверджено факт здійснення ОСОБА_1 керування автомобілем Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , 25.05.2024 року о 20 год. 30 хв. на автомобільній дорозі Київ-Вишгород-Десна. Факт керування транспортним засобом підтверджується як завдяки його безпосередньому відображенню на відеозаписах, так і завдяки поясненням самого ОСОБА_1 , який при спілкуванні з працівниками поліції також підтвердив факт керування вказаним автомобілем.

Враховуючи, що учасники судового провадження факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не заперечували, а навпаки його підтвердили, зважаючи, що факт керування автомобілем безпосередньо підтверджується наявними матеріалами справи, то суд вважає доведеним факт здійснення ОСОБА_1 керування транспортним засобом.

Щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У свою чергу у п. 3 цього ж розділу цієї ж Інструкції зазначається, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6, 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Конкретний порядок проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу визначається у Розділі ІІ Інструкції № 1452/735.

Таким чином суд приходить до висновку, що чинним законодавством передбачено конкретний порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що у свою чергу передбачає конкретний алгоритм дій працівників поліції у разі встановлення наявності у водія транспортного засобу передбачених чинним законодавством ознак алкогольного сп`яніння. Вказаний алгоритм передбачає першочергове проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції за допомогою спеціального технічного засобу, а вже у разі незгоди особи на проходження такого огляду чи висловлення нею заперечень щодо результатів такого огляду, то огляд на стан сп`яніння проводиться у спеціальному медичному закладі, направлення та доставлення до якого водія забезпечується працівниками поліції.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 заперечив факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, зазначивши, що алкоголь у той день він не вживав, у стані алкогольного сп`яніння не перебував. Пояснюючи ознаки алкогольного сп`яніння у виді запаху алкоголю з порожнини рота, ОСОБА_1 посилався на наявність у нього хвороби цукрового діабету, що може давати відповідні запахи з порожнини рота. При цьому ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, однак не був згоден з результатами такого огляду. Не зважаючи на його заперечення щодо результатів проведеного огляду на місці зупинки автомобіля, працівники поліції ОСОБА_1 не пропонували пройти повторний огляд у медичному закладі, до лікарні не направляли, а склали протокол на основі результатів огляду, що був проведений на місці зупинки автомобіля.

З відеозапису «2024_0525_192829_0000000_000000_0095» судом встановлено, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 дійсно добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, як вбачається з відеозапису, працівники поліції з самого початку запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння тільки на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. У свою чергу, ОСОБА_1 неодноразово зазначив працівникам поліції про те, що він не вживав алкоголю, а хворіє на цукровий діабет, внаслідок чого може бути позитивний результат огляду на стан сп`яніння.

Перед проходженням огляду ОСОБА_1 особисто розпакував мундштук приладу, засвідчив можливість проходження огляду. Працівниками поліції було проведено контрольний забір повітря, який засвідчив відсутність всередині приладу алкоголю. Після декількох невдалих спроб ОСОБА_1 належним чином пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, видихнувши у мундштук приладу необхідний об`єм повітря. Огляд на стан алкогольного сп`яніння був позитивний, спеціальний технічний засіб засвідчив факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, стан алкогольного сп`яніння 0,24 проміле.

При цьому, як вбачається з відеозапису «2024_0525_192829_0000000_000000_0095» (09 хв. 40 сек. і до кінця відеозапису), одразу після оголошення працівниками поліції результатів огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, та повідомлення про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 одразу висловлює заперечення щодо результатів проведеного огляду за допомогою спеціального технічного засобу, зазначає, що не перебуває у стані алкогольного сп`яніння та повторно посилається на цукровий діабет, як причину позитивного результату огляду на стан сп`яніння.

При дослідженні відеозапису «2024_0525_193830_0000000_000000_0096» (00 хв. 30 сек. відеозапису, 02 хв. 50 сек. відеозапису, з 03 хв. 40 сек. по 04 хв. 20 сек., з 08 хв. 00 сек. по 09 хв. 00 сек.), який розпочинається одразу після того, що був досліджений вище, судом встановлено, що ОСОБА_1 продовжував заперечувати проти результатів огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, оспорював показники приладу, вказуючи на можливу похибку та природну наявність алкоголю в крові, заперечував факт вживання алкоголю та перебування у стані алкогольного сп`яніння. У той же час працівники поліції оспорюють заперечення ОСОБА_1 , зазначаючи, що цукровий діабет не може викликати стан алкогольного сп`яніння, а також зазначаючи про можливість надання заперечень під час розгляду справи у суді. При цьому, як безпосередньо вбачається з відеозапису, при з`ясуванні щодо подальших дій працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та відсторонено від керування автомобілем, роз`яснено відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП. Однак при цьому працівниками поліції ані перед проведенням огляду, ані після його проведення не вказано на можливість проходження повторного огляду у медичному закладі, якщо ОСОБА_1 заперечує проти результатів проведеного огляду.

На відеозаписах «2024_0525_194830_0000000_000000_0097», «2024_0525_200919_0000000_000000_0098», «2024_0525_201919_0000000_000000_0099» зафіксовано процедуру складання відносно ОСОБА_1 матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Працівниками поліції було складено відносно ОСОБА_1 протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ознайомлено з його змістом. При цьому з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що не може прочитати та розібрати текст протоколу, у зв`язку з чим ознайомлення зі змістом складених документів відбувалося шляхом їх зачитування працівником поліції.

При ознайомленні з протоколом ОСОБА_1 написав заперечення щодо факту перебування у стані алкогольного сп`яніння. У подальшому працівником поліції було вручено ОСОБА_1 копію чеку тесту, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу і зазначено, що вручення документів відбувається для відома. Після цього ОСОБА_1 було ознайомлено з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому при підписанні акту працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 , що підпис в акті ставиться в якості засвідчення надання всієї необхідної інформації, а не згоди з результатами проведеного огляду. З відеозапису також вбачається, що хоча акт огляду і направлення становлять єдиний документ, однак працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 лише з актом огляду. Направлення на огляд ОСОБА_1 для ознайомлення не надавалося, ним не підписувалося. Одразу ж після цього працівники поліції почали складати матеріали щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортними засобами.

Таким чином, за результатами повного і всебічного дослідження відеозаписів з нагрудної камери працівників поліції, якими здійснювався безперервна відеофіксація всіх події за участі ОСОБА_1 , судом встановлено, що, починаючи з моменту оголошення результатів огляду, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки автомобіля, і по момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 неодноразово висловлював працівникам поліції свої заперечення щодо результатів проведеного огляду, сумніви щодо правильності показників приладу, заперечував факт вживання алкоголю та перебування у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому ані перед початком проведення огляду, ані вже після нього працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 процедуру проведення огляду водіїв на стан сп`яніння та можливість проходження повторного огляду у медичному закладі, не було ознайомлено з документами, що стосуються проходження повторного огляду у медичному закладі та не було відреаговано на заперечення ОСОБА_1 щодо результатів проведеного огляду. Замість цього працівники поліції оспорювали доводи ОСОБА_1 щодо його перебування у стані алкогольного сп`яніння, показників приладу та жодного разу не запропонували ОСОБА_1 пройти повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Аналіз приписів ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 дає можливість зробити висновок, що законодавством передбачено обов`язок працівників поліції направлення водія на повторний огляд у медичний заклад, якщо водій відмовився від проходження огляду на місці зупинки автомобіля або якщо водій висловив заперечення проти результатів проведеного огляду. Законодавство не дозволяє працівнику поліції оцінювати заперечення водія щодо результатів проведеного огляду і в залежності від цього визначати необхідність проведення повторного огляду у медичному закладі. Не зважаючи на обґрунтованість та розумність заперечень водія транспортного засобу, сам факт лише їх наявності вказує на обов`язковість направлення особи до медичного закладу для повторного огляду.

Всупереч вищевикладеному працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння та, не зважаючи на чіткі, зрозумілі, неодноразові заперечення ОСОБА_1 щодо результатів огляду на місці зупинки автомобіля за допомогою спеціального технічного засобу, не направлено до медичного закладу для проходження повторного медичного огляду, як і не роз`яснено взагалі наявності такої можливості. Після проведення огляду на місці зупинки автомобіля, без попереднього роз`яснення всієї процедури огляду, працівниками поліції оголошено про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, в якому ж, як вбачається з самого протоколу (а.с. 1), ОСОБА_1 так само виклав свої заперечення щодо стану алкогольного сп`яніння.

Ані надані суду відеозаписи, ані будь-які інші матеріали справи не вказують на те, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти повторний огляд у медичному закладі у зв`язку з його незгодою з результатами огляду, проведеного на місці зупинки автомобіля. Свідки до процедури огляду не залучалися, будь-які інші матеріали у справі відсутні.

Таким чином, матеріали справи не містять жодного належного, допустимого, достовірного доказу того, що працівниками поліції витримано всіх вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, що дає можливість констатувати факт порушення ним процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння має наслідком недійсність результатів такого огляду, що є єдиним законодавчо визначеним способом отримання доказу перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищевикладеного, суд констатує факт порушення працівниками поліції процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, як наслідок недійсність результатів проведеного огляду, і, як наслідок, відсутність будь-яких інших доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з цим факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння є недоведеним.

Доводи сторони захисту щодо похибки спеціального технічного засобу суд не приймає до уваги, оскільки стороною захисту не надано жодного належного, допустимого доказу існування такої похибки, її діапазону, умов виникнення тощо. Наданий Витяг з інструкції з експлуатації алкотестера Drager 6820, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , має невідоме джерело походження та з неї невідомо чи є вона офіційним документом, що затверджений та випущений виробником спеціального технічного засобу як посібник з його експлуатації. Тому через сумніви в належності наданого документу суд не може посилатися на наявні в ньому відомості як офіційні та достовірні, зокрема, як такі, що надані офіційним виробником чи постачальником в Україні відповідного спеціального технічного засобу.

Доводи сторони захисту щодо наявності у ОСОБА_1 цукрового діабету, суд не приймає до уваги, оскільки суд позбавлений спеціальних знань у галузі медицини, внаслідок чого позбавлений можливості кваліфікувати хворобу цукрового діабету, її впливу на організм та форм прояву, зокрема, суд не наділений повноваженнями робити висновки щодо можливості тієї чи іншої хвороби спричиняти ознаки та стан алкогольного сп`яніння в організмі людини. У той же час будь-яких експертних висновків стороною захисту щодо цього питання не надано.

Разом з тим, вищезазначених висновків достатньо для констатації недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до презумпції невинуватості, яка закріплена у ст. 62 Конституції України, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, то суд доходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як і його вина у вчиненні цього правопорушення, не доведені. Тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Внаслідок цього судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 35, 130, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.В. Рукас