Справа № 450/3006/24 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 33/811/1333/24 Доповідач в 2-й інстанції: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.07.2024 року,

встановив:

постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.07.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 гривень із позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до постанови суду, 16.06.2024 року о 21 год. 30 хв. в с. Липники, Львівського району, Львівської області, на а/д Київ-Чоп М06 558 км.+900 м., ОСОБА_1 керував автомобілем KIA SPORTAGE р. н. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

На зазначену постанову захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить її змінити та не накладати додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що позбавлення права керування транспортними засобами особи, яка на момент вчинення адміністративного правопорушення не мала такого права є порушенням вимог чинного законодавства та в подальшому може порушувати право особи на отримання посвідчення водія при досягненні повноліття.

Захисник Хом`як О. Г. подав до суду заяву про розгляд апеляційної скарги у відсутності апелянта та ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, та ніким не оспорюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 15.02.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Крім того, оскаржуваною постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.07.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме за вчинення повторно протягом року адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення повторного протягом року порушення, передбаченого частинами другою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення є особа, яка на момент керування транспортним засобом не мала такого права.

Відповідно до довідки УПП у Львівській області ДПП України від 19.06.2024 року, ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Відтак, ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення не мав права керування транспортним засобом, а тому є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення.

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Тобто позбавленням права керування транспортним засобом є обов`язковим додатковим адміністративним стягненням, передбаченим санкцією вказаної статті.

Статтею 30 КУпАП передбачений порядок накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Поряд з цим, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить жодних застережень чи умов застосування додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, у тому числі, зумовлених відсутністю у винного посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Враховуючи зазначене, приходжу до переконання, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення адміністративне правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Враховуючи наведене вважаю, що накладене на ОСОБА_1 стягнення за своєю суворістю відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі правопорушника, а тому є необхідним і достатнім для визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановив:

постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.