ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року місто Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Майстренко О.М., за участі представника Київської митниці Державної митної служби Куликова М.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Волошина І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Ліванської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора Tовариства з обмеженою відповідальністю «Т-І-М» (, адреса: 04071, м. Київ, вул. Межигірська, буд. 22), зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина Ліванської Республіки НОМЕР_1 , виданий 09.09.2019 р., тимчасова посвідка на постійне проживання НОМЕР_4, видана 23.05.2005 відділом ГІРФО ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_2 , за ознаками порушення митних правил, передбачених частиною 1 статті 483 Митного кодексу України,

встановив:

До Cолом`янського районного суду міста Києва від Київської митниці Державної митної служби надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Лівану ОСОБА_1 за ознаками порушення митних правил, передбачених частиною 1 статті 483 Митного кодексу України (далі - МК України).

Відповідно до протоколу про порушення митних правил від 02.05.2024 № 0358/10000/24 (далі - Протокол), 26.03.2024, до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Південний» Київської митниці, митним брокером фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 подано електронну митну декларацію типу ЕК10АА, якій присвоєно номер № 24UA91U2 (далі - ЕМД) на товар (графа 31) «Пиломатеріали необрізні без торцевих з`єднань з корою: Дубова дошка не стругана з пород дуба Quercus robur, суха, 3 сорт, терміни та визначення по ДСТУ 18288 та ДСТУ 2148-93. мікс розмір: 40(+2) х2500-3000(+100) х 110 -450 - 20 м3. Торговельна марка: нема даних, виробник: нема даних, країна виробництва: UА» та товаросупровідні документи на вказаний товар. Код товару згідно УКТЗЕД (гр. 33) , вага нетто товару (графа 38) 23950,00 кг; фактурна вартість товару (гр. 42) 10520,00 Євро, що за курсом Національного банку України станом на 26.03.2024, тобто на дату подачі до митного оформлення товару, становить 446 992,70 грн.

26.03.2024 під час проведення перевірки ЕМД посадовою особою митного органу, на підставі застосування системи управління ризиками (далі - СУР) проведено митного огляду товару, під час якого встановлено, що в оглянутих місцях товар являє собою необрізну дубову дошку з корою. За результатами складено акт про проведення митного огляду № 24UA91U2.

Згідно висновку від 05.04.2024 №-0041 надані на дослідження зразки є деревиною пласкої форми у вигляді дошки, розмірами (40±2)мм х (450±2)мм х (2900±2)мм.

25 квітня 2024 року спеціалізованим підрозділом митниці винесено рішення про визначення коду товару КТ-UA-2024, згідно якого змінено код товару за УКТ ЗЕД на - та змінено його описову частину.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» від 08.09.2005 № 2860-ІV (далі - Закон № 2860):

лісоматеріали - деревні матеріали, які добуваються шляхом розподілу на частини звалених дерев та деревних колод (уздовж або поперек) для подальшого використання або переробки;

лісоматеріали необроблені - лісоматеріали згідно з кодом 4403 групи 44 розділу IX Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності;

пиломатеріали - пилопродукція певних розмірів та якості, яка має щонайменше дві плоскопаралельні пласті (розділ IX, група 44, код 4407 Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності);

Згідно ст.. 2-1 Закону № 2860 тимчасово, строком на 10 років, забороняється вивезення за межі митної території України в митному режимі експорту лісоматеріалів необроблених (код 4403 УКТЗЕД): деревних порід, крім сосни, - з 1 листопада 2015 року.

Відповідно до ст. 3 Закону № 2860 реалізація за межі митної території України в митному режимі експорту суб`єктами підприємницької діяльності лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, крім передбачених статтями 2 та 2--1 цього Закону, допускається за наявності сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів.

Порядок видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів затверджується Кабінетом Міністрів України. Сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів видаються підприємствами - постійними лісокористувачами разом з товарно-транспортною накладною.

Особи, винні в порушенні порядку видачі та обігу сертифікатів про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно із ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Отже, відповідно до позиції Київської митниці, відправником товару у товарно-супровідних документах зазначено неправдиві дані щодо найменування товару та його опису, у тому числі неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД.

З огляду на вказане, Київська митниця вбачає, що в діях директора TOB "Т-І-М" ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення митних правил, передбачені ч. 1 ст. 483 МК України, а саме дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України шляхом надання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товару та неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД.

В судовому засіданні призначеному на 30.08.2024, представник Київської митниці підтримав викладену позицію та просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, посилаючись на те, що матеріали адміністративної справи містять достатньо доказів на підтвердження порушення митних правил з боку останнього.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомив у судовому засіданні, що не володіє українською мовою, а його рідною мовою є арабська мова.

Для забезпечення прав громадянина ОСОБА_1 , судом для участі у справі було залучено перекладача на арабську мову, у зв`язку із чим у судовому засіданні оголошено перерву до 27.09.2024.

У судове засідання 27.09.2024 прибув перекладач Бондарчук Марсель Якович .

У судовому засіданні за участі перекладача ОСОБА_1 повідомив, що зміст Протоколу та матеріали, як долучені до нього йому в перекладі на його рідну мову не доводились. Також ОСОБА_1 заперечив наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі Протоколу і вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат І.В. Волошин у судовому засіданні також заперечив проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі Протоколу, просив закрити провадження у справі. На його думку дії останнього, як директора ТОВ «Т-І-М» відповідають вимогам Закону № 2860 та чинному митному законодавству України. Наголосив, що декларантом було вірно внесено відомості про товар до митної декларації.

Заслухавши пояснення представника Київської митниці, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника, дослідивши матеріали справи та долучені докази, суд приходить до такого висновку.

Статтею 486 МК України передбачено, що завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

Згідно із ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

З аналізу вказаних правових норм статей 458 та 487 МК України, а також статей 2, 9, 10, 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

У судовому засіданні судом встановлено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є громадянин Ліванської Республіки, українською мовою не володіє, своєю рідною мовою вважає арабську.

Також у судовому засіданні встановлено і визнано всіма учасниками, що під час складання протоколу перекладач Київською митницею не залучався, протокол та додані до нього матеріали не перекладались та не доводились до ОСОБА_1 на його рідній мові.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 № 475/97-ВР Верховною Радою України ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Європейська конвенція з прав людини) (далі - Конвенція).

Зі змісту ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 №1906-IV, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV Конвенція та стала практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У ст. 1 Конвенції вказано, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Конвенції Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. Так у рішеннях ЄСПЛ у справах «Швидка проти України» від 30.10.2014, «Лучанінова проти України» від 06.06.2011 наголошувалось, що провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У ч. 2 ст. 492 МК України вказано, що особи, які беруть участь у провадженні у справі про порушення митних правил і не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, давати пояснення, подавати клопотання рідною мовою, а також користуватися послугами перекладача.

Стаття 498 МК України визначає права та обов`язки осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб, серед яких виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача.

Таке саме право гарантоване особі, що притягається до адміністративної відповідальності у ст. 268 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП).

У ст. 274 КУпАП вказано, що перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Отже, з огляду на викладене та враховуючи сутність та суворість потенційного покарання, яке передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції та забезпечення прав передбачених ст. 498 МК УКраїни, ст. 268 КУпАП, суд вважає, що митний орган при складанні Протоколу повинен був забезпечити, щоб ОСОБА_1 був негайно і детально поінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Встановлені обставини виключають можливість розгляду цієї справи по суті та притягнення вказаної у протоколі особи до адміністративної відповідальності, оскільки допущені митним органом порушення прав ОСОБА_1 унеможливлюють об`єктивний розгляд справи та прийняття законного й обґрунтованого рішення.

Статтею 527 МК України передбачено, що у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, має право винести, зокрема, постанову про проведення додаткової перевірки. У постанові про проведення додаткової перевірки зазначаються конкретні суб`єкти, завдання та строки перевірки. Ці дії не повинні порушувати права громадянина, шкодити господарській діяльності юридичної особи.

В ході додаткової перевірки митному органу необхідно усунути значені в цій постанові недоліки, забезпечивши особі, яка притягається до адміністративної відповідальності права передбачені ст. 6 Конвенції, ст. 498 МК УКраїни, ст. 268 КУпАП, в частині бути детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. Вказане є підставою для направлення матеріалів справи митному органу для додаткової перевірки.

Також суд зазначає, що у разі необхідності митному органу належить виконати інші дії, необхідні для встановлення всіх обставин справи, які підлягають з`ясуванню під час провадження у справі про порушення митних правил. В подальшому, за наявності підстав, направити справу на повторний судовий розгляд.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 483, 486, 489, 494-496, 498, 527 - 529 Митного кодексу України, суд

постановив:

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України відносно громадянина Ліванської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , - повернути до Київської митниці Державної митної служби України для проведення додаткової перевірки.

Встановити Київській митниці Державної митної служби України строк для проведення додаткової перевірки 2 (два) тижні з дня отримання матеріалів цієї справи.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Майстренко