ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2365/24 Справа № 185/5416/24 Суддя у 1-й інстанції - Мицак М. С. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2024 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 170 гривень.

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 20.04.2024 приблизно о 21.00 год, знаходячись за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 вчинила відносно своєї свекрухи ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: виражалася на її адресу нецензурною лайкою та завдала фізичного болю, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, скасувати її та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування пропущеного строку вказує, що не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції, про винесене рішення дізналася вже, коли поступила на виконання до державної виконавчої служби, саме постанову суд їй не надсилав. Копію постанови отримала в суді лише 21 серпня 2024 року, тому вважає, що строк на її оскарження пропущений з поважних причин.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_1 зазначає про відсутність доказів в підтвердження її вини, суд не врахував, що подія мала місце у неї вдома, в належній їй квартирі за місцем реєстрації і свекруха прийшла до неї додому та напала на неї, спричинивши тілесні ушкодження, що підтверджується медичними документами. Водночас свекруху вона не била, а захищалася від неї. Суд не повідомив належним чином її про судове засідання, тому вона була позбавлена можливості надати докази на підтвердження своєї непричетності. В порушення вимог ст. , 251, 256 КУпАП протокол складений не в день вчинення правопорушення, а лише 08 травня 2024 року аж через 18 днів після події, а також протокол не містить відомостей, яку саме шкоду було заподіяно потерпілій, які саме погрози та образи нею висловлювалися, що не дає змоги оцінити їх реальність та вагомість. Крім того, одна і та сама особа не може бути одночасно і кривдником, і постраждалою особою у тій самій ситуації, що виключає кваліфікацію як домашнього насильства взаємної сварки, обопільної бійки між родичами.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 підтримала клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просила її задовольнити. Надала пояснення, відповідно до яких вину не визнає, з протоколом про адміністративне правопорушення не згодна та вважає себе потерпілою, оскільки мала місце сварка між нею та свекрухою, в ході якої остання завдала їй тілесних ушкоджень.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час апеляційного розгляду повідомлена належним чином, заяв та клопотань про відкладення судового засідання не подавала, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведений за її відсутності.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційний суд, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, з огляду на те, що в суді першої інстанції ОСОБА_1 не приймала участь в судовому засіданні та відсутні відомості в матеріалах справи про отримання нею постанови суду, доходить висновку про їх обґрунтованість, вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин, у зв`язку з чим підлягає поновленню з метою забезпечення права ОСОБА_1 на апеляційне оскарження рішення суду.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Так, приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 000257 від 08.05.2024, заяві та письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_2 , відповідно до яких її невістка ОСОБА_1 20.04.2024 приблизно о 22.00 годині за адресою: АДРЕСА_1 вчинила з нею сварку, під час якої виражалася на її адресу нецензурною лайкою та спричинила фізичний біль, вдаривши в область тулубу.

З наявного в матеріалах справи рапорту чергового Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області слідує, що 21.04.2024 о 07.13 годині надійшло повідомлення з травм пункту лікарні № 4 про те, що сьогодні самостійно звернулася о 07.00 годині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з її слів вчора її побила невістка ОСОБА_1 . Діагноз: забій, гематома м`яких тканин правого плеча, грудної клітини справа, лівої кисті, садна лівої гомілки, забійна рана нижньої губи зліва.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів причетності ОСОБА_1 до вчинення даного адміністративного правопорушення, зокрема, що саме вона є потерпілою від конфлікту зі свекрухою, якій не спричиняла ушкодження спростовуються зазначеними матеріалами справи.

Крім того, з долученої ОСОБА_1 копії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №366776 від 08.05.2024, виданого інспектором Павлоградського РВП, слідує, що у зв`язку зі скоєнням ОСОБА_1 домашнього насильства 20.04.2024 близько 21 години за адресою; АДРЕСА_1 (вчинила конфлікт зі свекрухою), до неї вжиті заходи у виді заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 строком на 10 діб.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству від 07 грудня 2017 року домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Таким чином, суд першої інстанції за встановлених ним обставин справи та наявних доказів правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як домашнє насильство, тобто умисне вчинення діянь фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів справи та положень КУпАП, які апелянт тлумачить на свій розсуд, ігноруючи їх сукупність.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун