Справа № 156/683/24 Провадження №33/802/641/24 Головуючий у 1 інстанції:Бєлоусов А. Є.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Таровської А.А., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Герасимчук Л.Р. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Герасимчук Л.Р., подану в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм у КНП «Іваничівська багатопрофільна лікарня» на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 28 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 03 червня 2024 року о 12 год. 00 хв., у с. Іваничі, Володимирського району, керував транспортним засобом марки «Cherry QQ» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, зміна шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (даліПДР).

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, захисник ОСОБА_1 адвокат Герасимчук Л.Р. подала апеляційну скаргу, у якій вказує на наявність підстав для її скасування та закриття провадження у даній справі через відсутність у його діях складу даного адміністративного правопорушення. Стверджує, що за наслідком оцінки усієї сукупності доказів, наявних у даній справі, суд дійшов хибного висновку, при оцінці дій ОСОБА_1 , як відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я не передбачає обов`язкового застосування лікарем будь-яких вимірювальних засобів чи проведення обов`язкових лабораторних досліджень для встановлення такого стану. Зважаючи на наявний у матеріалах справи висновок лікаря від 03 червня 2024 року, яким установлено, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки незначного алкогольного сп`яніння, вважати, що він проходження огляду він відмовився, підстав немає. У зв`язку із викладеним вважає, що у нього відсутній склад адміністративного правопорушення, за яким складено протокол про його вчинення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Герасимчук Л.Р., які подану апеляційну скаргу підтримали, просив задовольнити, доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

?Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою правопорушення - відмова від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю стверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 002235 від 03 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 зафіксовано наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, на момент зупинки транспортного засобу під його керуванням поліцейським: запах алкоголю з порожнини рота, зміна шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук, а також відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому закладі охорони здоров`я, що також додатково стверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, у якому продубльовані ознаки такого його стану, висновком лікаря КНП «Іваничівська багатопрофільна лікарня» № 56 від 03 червня 2024 року про те, що ОСОБА_1 від проходження алкотестеру категорично відмовляється, зі слів алкоголь вживав близько тижня, тому у гр. ОСОБА_1 незначні ознаки алкогольного сп`яніння, письмовими зобов`язаннями ОСОБА_1 , у відповідності до положень статті 266 КУпАП, не керувати транспортним засобом протягом 24 годин, а також довідкою про те, що згідно бази ІКС ІПНП ОСОБА_1 є особою, яка отримала 02 червня 2017 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Іструкції).

У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

В той же час, у відповідності до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Такий огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 3 згаданого Порядку). Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи (п. 10 вказаного Порядку).

Основними мотивами незгоди захисника із постановою судді першої інстанції є те що, на її переконання, з огляду на наявний у матеріалах справи висновок лікаря, у діях ОСОБА_1 убачається порушення п. 2.9 а, а не п. 2 .5 ПДР, що є іншим, відмінним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, аніж той, що значиться у протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Оцінюючи такі її доводи слід зазначити таке.

Як слушно зазначено суддею та установлено відеозаписом із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції який,з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним та незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, доказом вини ОСОБА_1 , і значиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, останній, на місці зупинки транспортного засобу під його керування поліцейським, від проходження огляду на стан сп`яніння, відмовився, у зв`язку із чим, його було доставлено до КНП «Іваничівська багатопрофільна лікарня», де, першочергово, на запитання поліцейського чи буде він проходити огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 відповів, що «Ні». У подальшому, медсестра вимірювала йому тиск, на пропозиціюлікаря він виконував нескладні координаційні рухи, однак, від проходження огляду з використанням спеціального технічного засобу, категорично відмовився, про що і було зазначено лікарем у висновку щодо результатів медичного огляду № 56 від 03 червня 2024 року, із одночасною вказівкою про наявність у гр. ОСОБА_1 незначних ознак алкогольного сп`яніння.

Відтак, беручи до уваги описаний перебіг події, зокрема поведінку ОСОБА_1 , який безумовно не до дотримувався усіх вказівок лікаря, зміст висновку лікаря, а також положення Інструкції та Порядку, суддя дійшов законного та обґрунтованого висновку про правильність оцінки дій ОСОБА_1 , у цьому конкретному випадку, поліцейськими - як відмова, у встановленому законом порядку, від проходження огляду на стан сп`яніння

Тому, вважаю висновки судді про порушення водієм пункту 2.5 ПДР та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильними.

Ураховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не убачається.

Нових доказів, у спростування зазначених у постанові судді обставин, також надано не було, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Герасимчук Л.Р., подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 28 серпня 2024 року щодо нього без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: