Справа № 539/4234/24
Провадження № 3/539/1422/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Просіна Я.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, перебуває у декретній відпустці, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №030242 від 04.09.2024 року, громадянка ОСОБА_1 03.09.2024 року близько 21 год 44 хв перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків, щодо забезпечення належних умов виконання, навчання та проживання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , 2007 року народження, внаслідок чого остання систематично самовільно залишала місце проживання, на дзвінки матері не відповідала, що могло завдати шкоди психологічному та фізичному здоров`ю дитини. Останній випадок стався 03.09.2024 року, коли місце перебування дитини було встановлено працівниками поліції, чим мати порушила ст. 150 Сімейного кодексу України, у зв`язку з чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, ОСОБА_1 в судовому засіданні визнала. Пояснила, що нею неодноразово було проведено бесіду з неповнолітньою ОСОБА_2 , а також неї буде посилено контроль за поведінкою доньки. Просила суворо не карати.

Неповнолітня ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що з нею матір дійсно проводила бесіди з приводу її поведінки. Зауважила, що вона зробила висновки з даної ситуації та в подальшому вчиняти так не буде.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №030242, складеним 04.09.2024; рапортом ст.інспектора-чергового Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Боляк В.В.; заявою ОСОБА_1 про припинення перевірки за фактом її звернення, оскільки її неповнолітня дитина повернулася додому самостійно; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03.09.2024; фотографією на якій зображено неповнолітню ОСОБА_2 разом з працівником поліції; копією паспорта та картки платника податків неповнолітньої ОСОБА_2 ; копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; копією паспорта, картки платника податків та витягом з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 .

Конституцією України та Сімейним кодексом України визначено, що батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, №2402-III, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (ст.245 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 7 КУАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самими правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

Враховуючи характер вчиненого правопорушення: відсутність тяжких наслідків, беручи до уваги особу правопорушниці, зокрема те, що вона у судове засідання за викликом суду з`явилась, вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнала, розповіла про всі обставини правопорушення, у вчиненому щиро кається, в подальшому обіцяє належним чином виконувати свої обов`язки, повністю переосмислила свої вчинки, що можуть негативно відобразитися на подальшому вихованні дитини, крім того, застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу та стягнення судового збору поставить сім`ю в скрутне матеріальне становище, а тому, керуючись законом та правосвідомістю, ґрунтуючись на засадах справедливості та виваженості, в силу статті 22 КУпАП України, приходжу до висновку, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є малозначним, у зв`язку з чим, згідно з ст.22 КУпАП, суд звільняє її від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП та вважає за необхідне обмежитись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст.22, 280, 283, 284 КУпАП,

постановила:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, за малозначністю, оголосивши її усне зауваження.

В силу ч.2 ст.284 КУпАП провадження відносно ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Я.В.Просіна