Справа № 945/1293/24
Провадження № 33/812/488/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Носіковим І.М.,

без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Матвєєва Вадима Валерійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Матвєєва В.В. на постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

У С Т А Н О В И В:

Постановою судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

26 вересня 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Матвєєв В.В. подав апеляційну скаргу на постанову суду.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року поновлено строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на місці зупинки транспортного засобу працівник поліції не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та не повідомивши ознак алкогольного сп`яніння, в наказовому порядку примусив ОСОБА_1 зробити видих у його бік. Після цього запитав чи «продує водій Драгер на місці зупинки». При цьому працівник поліції не пояснив що таке Драгер та навіщо його треба продувати. Після відмови ОСОБА_1 продути драгер працівник поліції запитав чи поїде ОСОБА_1 до лікарні, при цьому не пояснюючи для чого туди треба їхати. Отримавши відмову, поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 у чому полягає правопорушення та почав складати протокол про адміністративне правопорушення. Зрозумівши зміст статті 130 КУпАП, ОСОБА_1 повідомив, що згоден проїхати до медичного закладу для проходження огляду, на що поліцейський повідомив, що протокол про адміністративне правопорушення вже складається, оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Також апелянт зазначає, що у процесі спілкування захисника ОСОБА_1 з працівником поліції, останній повідомив, що якщо особа бажає пройти огляд на стан сп`яніння, нехай їде в лікарню; що на його пропозицію пройти огляд людина відмовилася на місці зупинки та у медичному закладі. Хоча з доданого до протоколу відеозапису вбачається, що пройти огляд на стан сп`яніння ніхто не пропонував. Вперше працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 у чому полягає правопорушення лише при оголошенні протоколу.

Крім цього працівник поліції не запропонував ОСОБА_1 викласти свої пояснення у протоколі, а лише запропонував підписати його.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена частиною першою статті 130 КУпАП та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Відповідно до пунктів 1-7 розділу ІІ Інструкції № 1452 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 415146 вбачається, що він складений 13 травня 2024 року відносно водія ОСОБА_1 , який о 09 год 42 хв, рухаючись по вул. Одеській, 2А у с. Нечаяне Миколаївського району Миколаївської області, керував автомобілем Daewoo, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 виявлено такі ознаки алкогольного сп`яніння, як різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя та виражене тремтіння пальців рук.

З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 був зупинений за порушення Правил дорожнього руху, а саме порушення розмітки 1.1 вузької суцільної лінії.

Під час спілкування поліцейський виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та поставив запитання «Алкогольні напої вживали?», на що ОСОБА_1 відповів «Ні». На запитання поліцейського «Драгер продуєте?» ОСОБА_1 відповів «Ні». На запитання «В лікарню поїдете?» ОСОБА_1 відповів «Ні». У подальшому, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що Драгер він дути не буде, але поїде до лікарні. На цю пропозицію працівник поліції відповів ОСОБА_1 , що він уже відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння і це зафіксовано боді-камерою, отже відносно нього складається протокол про адміністративне правопорушення. Після цього водій ОСОБА_1 повідомив, що не він був за кермом. Після перегляду наданого поліцейськими відео, з якого вбачається, що він вийшов з водійських дверей авто, ОСОБА_1 почав стверджувати, що він не їхав, а стояв. На що працівники поліції надали йому для перегляду повне відео, яким підтверджується рух транспортного засобу, порушення ПДР, зупинка транспортного засобу та керування ним саме ОСОБА_1 . Після цього ОСОБА_1 повідомив, що нічого підписувати не буде. Пізніше, коли працівник поліції попросив ОСОБА_1 підійти до службового авто, ОСОБА_1 повторно повідомив, що він нічого підписувати не буде. При цьому вимагав щоб працівники поліції повезли його до лікарні та запросили понятих. Пояснював, що відмовився від проходження огляду, оскільки злякався. Під час оголошення ОСОБА_1 змісту протоколу він зазначав, що не відмовлявся від проходження огляду. На запитання поліцейського про те, чи буде він ставити підпис про повідомлення що справа буде слухатися Миколаївським районним судом Миколаївської області ОСОБА_1 відповів «Ні». На запитання чи буде він ставити підпис за отримання протоколу ОСОБА_1 відповів «Ні». Від дачі пояснень ОСОБА_1 також відмовився.

З огляду на досліджені докази та наведені норми права, апеляційний суд приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 ознак вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Щодо доводу апеляційної скарги про те, що працівник поліції не роз`яснив ОСОБА_1 для чого необхідно «продувати Драгер» та їхати до лікарні спростовується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якої вбачається, що водій ОСОБА_1 розумів що саме йому пропонують і для яких цілей, оскільки жодних питань працівникам поліції не задавав, додаткових пояснень не вимагав. Крім цього суд враховує, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, отже не міг бути необізнаним щодо підстав для складання протоколу за цією статтею та наслідків його складання.

Те, що у подальшому ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі на висновки суду не впливає, оскільки факт його відмови від проходження огляду на правомірну вимогу поліцейського підтверджується наявними у справі доказами.

Крім цього суд враховує поведінку ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу та під час спілкування з працівниками поліції як щодо огляду на стан сп`яніння так і під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Надання ОСОБА_1 неправдивих пояснень, які спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського щодо керування ним транспортним засобом, щодо руху чи стоянки транспортного засобу та щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння свідчать про його особливий цинізм, неповагу до суспільства і законів України. Такі дії ОСОБА_1 суд оцінює як намагання ввести суд в оману стосовно обставин справи та обставин складання протоколу, та намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене вище апеляційний суд вважає, що обставини справи, встановлені на підставі наявних доказів, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає розумних сумнівів у доведеності факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто - порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, та як наслідок - наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Матвєєва Вадима Валерійовича, залишити без задоволення.

Постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О. Тищук