ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/1495/24 Головуючий суддя І інстанції Сіренко Ю. Ю.
Провадження № 33/818/1357/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Царьова Р.В. на постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк (1) один рік.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк (1) один рік.

Призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно адміністративне стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 130, 130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк (1) один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 , 01.02.2024 року о 23 годині 55 хвилин, керував транспортним засобом HONDA ACCORD, д.н.з. НОМЕР_1 , по Мерефянському шосе, 23, в м. Харкові, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Свідки не залучались. Велась відеофіксація на бодікамери 471996, 474461.

Також, ОСОБА_1 , 02.02.2024 року о 01 годині 13 хвилин, керував транспортним засобом HONDA ACCORD, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Гетьманській, 136, в м. Харкові, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Свідки не залучались. Велась відеофіксація на бодікамери 475937,472778.

Не погодившись з судовим рішенням захисником ОСОБА_2 на постанову Червнонозаводського районного суд було подано апеляційну скаргу.

Свої апеляційні вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не з`ясував всі обставини які мають значення для правильного розгляду справи та порушив вимоги норм матеріального та процесуального права. Зокрема, суд першої інстанції не звернув увагу на те що матеріали справи не містять відомостей про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а отже, на думку апелянта, і не може бути відмови від проведення огляду.

У зв`язку з чим адвокат Царьов Р.В. просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1, ст. 247 КУпАП.

Крім того, захисник Царьов просив поновити йому строк апеляційного оскарження. В обгрунтування поданого клопотання апелянт посилається на те, що копію повного тексту оскаржуваного судового рішення він отримав лише 21.08.2024 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження відомостями матеріалів справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та його захисник Царьов Р.В. не з`явились. Про дату та час розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Зокрема, апелянт адвокат Царьов Р.В.. про дату та час судового засідання повідомлена судовою повісткою згідно зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 67), а також захисник отримав судову повістку у електронний кабінет (а.с. 64 зв. сторона). Будь-яких заяв щодо відкладення апеляційного розгляду не подав.

ОСОБА_3 про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги його захисника був повідомлений шляхом отримання судової повістки в електронній формі про що свідчить довідка «Про доставку SMS» (а.с. 45 зв. сторона), що не суперечить вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасників судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року №28.

Згідно вимог ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини, ратифікованою Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того конвенція встановлює право кожного на доступ до справедливого та безстороннього правосуддя. Однак таке право не є абсолютним, та може бути обмеженим з об`єктивних підстав, визначених законом з обов`язковим врахуванням принципу розумності строків для розгляду справи.

У справі «N.B. проти України» Суд зазначив, що «розумність тривалості розгляду справи має визначатися в світлі обставин справи, а також з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, важливість предмета розгляду для заявника» («N.B. проти України», 3 квітня 2008 року, §40).

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо неї, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Відповідно до ч. 4-6 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання.

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З відомостей матеріалів справи вбачається, що учасники справи про місце, день та час розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 повідомлені належним чином, письмових заяв чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги суду апеляційної інстанції не надали.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглядати подану апеляційну скаргу за відсутності належно повідомлених учасників справи з огляду на наявність процесуально визначальних для правильного розгляду цієї справи фактів, а саме: керування транспортним засобом та надання відмови від проведення огляду на стан сп`яніння.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відомості, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, передбачених п. 2.5, а саме: на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовився.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Натомість, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються наявними у справі відомостями, а саме: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 604149 від 02.02.2024 року, в якому зазначено факт керування ОСОБА_1 , 01.02.2024 року о 23 годині 55 хвилин, транспортним засобом HONDA ACCORD, д.н.з. НОМЕР_1 , по Мерефянському шосе, 23, в м. Харкові, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. (т.2, а.с. 2).

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №604149 від 02.02.2024 року, в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено «власний підпис», що свідчить про те, що ОСОБА_4 було ознайомлено із змістом вказаного протоколу, правами передбаченими законом, однак водій не скористався своїм правом та не надав свої пояснення та заперечення до складеного протоколу під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення відносно нього (т. 2, а.с.2);

Відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 604287 від 02.02.2024 року о 01 годині 13 хвилин, керував транспортним засобом HONDA ACCORD, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Гетьманській, 136, в м. Харкові, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.. (т.1, а.с. 2).

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №604287 від 02.02.2024 року, в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено «не буду свідчити проти себе та власний підпис», що свідчить про те, що ОСОБА_4 було ознайомлено із змістом вказаного протоколу, правами передбаченими законом, та водій скористався своїм правом гарантованим ст. 63 Конституції України (т. 1 а.с.2);

Відповідно до відомостей довідки УПП в Харківській області, згідно яких ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_2 категорії В, С (т. 1 та 2, а.с.3);

Відомостями направлення на огляд особи з метою виявлення стану сп`яніння встановлено, що медичний огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку із відмовою водія. (т.1 та т.2 а.с. 6)

Відповідно до відомостей акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних техніччних засобів встановлено, що огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не проводився. (т.1 та т.2. а.с. 5).

Згідно відомостей рапорту працівника поліції О. Ковтуненко під час дії комендантської години 01.02.2024 року було зупинено транспортний засіб HONDA ACCORD, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, водій від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився. На водія було складено протокол про адміністративну відповідальність. ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, який був залишений на місці зупинки без порушень правил дорожнього руху (т.2. а.с. 7).

Згідно відомостей рапорту працівника поліції В. Косіневського 02.02.2024 року було зупинено транспортний засіб HONDA ACCORD, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 в комендантську годину. Під час перевірки документів у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водій від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився. На водія було складено протокол про адміністративну відповідальність. ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, який був залишений на місці зупинки без порушень правил дорожнього руху (т.1. а.с. 7).

Відомостями відеозапису фіксації обставин правопорушення, доданих до протоколу ААД№604149 встановлено, що автомобіль HONDA ACCORD, д.н.з. НОМЕР_1 було зупинено на виїзді з автозаправки під час дії комендантської години. За кермом автомобіля сидів ОСОБА_1 , особу якого було встановлено за посвідченням водія. При цьому ОСОБА_1 не заперечував проти того, що саме він керував зупиненим транспортним засобом. У водія було в об`єктивний спосіб виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Поряд з цим ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що вжив рюмку алкогольних напоїв. Від виконання законної вимоги поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановлений законом спосіб відмовився. Водія було ознайомлено із правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Відомостями відеозапису фіксації обставин правопорушення, доданих до протоколу ААД№604287 встановлено, що автомобіль HONDA ACCORD, д.н.з. НОМЕР_1 рухалась вулицею під час комендантської години та був зупинений працівниками поліції. Встановивши особу водія та перевіривши його документи, зокрема і тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я. Від виконання законної вимоги поліцейської пройти огляд на стан сп`яніння водій відмовився. ОСОБА_1 було ознайомлено із правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Крім того, під час спілкування ОСОБА_1 повідомив працівників поліції що транспортний засіб йому не належить він є лише водієм, що свідчить про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин зазначених у протоколі.

При цьому, апеляційний суд встановив, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ОСОБА_1 та його захисник не скористались процесуальною можливістю та не звертались із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі (ст. 267 КУпаП). Також стороною захисту не надано відомостей про те, що останній звертався до суду в порядку, передбаченому ст. 5, 20, 286 КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції. Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи, що сторона захисту не скористалась своїм правом та не надала до суду доказів на підтвердження версії щодо незаконності дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів за цією справою. Матеріали справи не містять відповідних відомостей що обумовлюють не винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом апеляційних доводів в цій частині.

Натомість, саме відмова від проходження огляду водія є процесуально визначальним фактом у цій справі, адже адміністративна відповідальність, встановлена ч.1 ст. 130 КУпАП, що настає в цьому випадку, саме за відмову водія у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що знайшло своє підтвердження у неспростованих відомостях протоколів про адміністративне правопорушення, доданих до них доказах та інших відомостях, наявних у матеріалах справи.

Разом з цим суд апеляційної інстанції вважає належним зазначити, що приписи статей 130 та 266 КУпАП в їх невід`ємному взаємозв`язку встановлюють відповідальність за відмову від проходження огляду яка настає у випадку відмови водія від будь-якого, визначеного законом порядку, та запропонованого (в разі наявності підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням проведення його порядку. Відомостей про порушення проведення порядку огляду на стан сп`яніння матеріали справи не містять. Не надані таких відомостей і суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у її релевантному зв`язку із нормами Закону чинними на момент вчинення правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків або зафіксованому технічними пристроями відеозапису, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Приписами абз. 4 п. 27 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду в їх релевантному зв`язку із вимогами ч.1 ст. 130 КУпАП в редакції, чинній на момент скоєння правопорушення, встановлено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом.

Правопорушення вважається закінченим з моменту відмови водія транспортного засобу від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. А тому, у працівників поліції виникають законні підстави для складання матеріалів про адміністративну відповідальність з моменту фіксування відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння в порядку встановленому законом незалежно від причин надання водієм такої відмови.

За таких обставин, враховуючи зміст пункту 2.5 Правил дорожнього руху, необхідно вважати, що водій, стосовно якого є підозри про перебування його у стані сп`яніння, саме зобов`язаний пройти огляд у встановленому законом порядку. Вказаний обов`язок водія спрямований на безпеку руху, тому факт відмови від проходження такого огляду законодавство кваліфікує як окреме правопорушення з правовими наслідками, як для перебування його у стані сп`яніння. Таке належить вважати цілком виправданим та логічним, оскільки в протилежному випадку, водії, відмовляючись від такого огляду, мали б можливість приховувати свій стан, і як наслідок уникати юридичної відповідальності.

За таких обставин, наявність неспростованих відомостей протоколів про адміністративне правопорушення та долучених до них доказів, поза розумним сумнівом, дають підстави вважати сторонньому спостерігачу, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, відмовившись від виконання законної вимоги поліцейського про проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у встановлений законом спосіб.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є суб`єктивними та спростовуються відомостями матеріалів справи, оскільки відомостями відеозаписів, доданих до протоколів про адміністративне праавопорушення встановлено, що автомобіль HONDA ACCORD, д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений на виїзді з АЗС під час дії комендантської години (подія від 01.02.2024 року), а також під час руху вулицею під час дії комендантської години (подія від 02.02.2024 року). В обох випадках за кермом транспортного засобу знаходився саме ОСОБА_1 , що свідчить що саме він керував автомобілем за обставин, зазначених у оспорюваних протоколах про адміністративну відповідальність. Більш того, під час складання матеріалів про адміністративну відповідальність, подія якої зафіксована у протоколі ААД604287, ОСОБА_1 зазначив, що він не є власником транспортного засобу, а є лише його водієм, що вочевидь свідчить про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин зафіксованих в оспорюваних протоколах.

За таких обставин доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є безпідставними та розцінюються судом. як обраний спосіб захисту особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи відомості цих доказів у справі у їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмови особи, що притягається до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан сп`яніння.

Так, згідно з вимогами п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які обумовлюють необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання сторони захисту на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі захисника не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника Царьова Р.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновивши йому строк на апеляційне оскарження постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Царьова Р.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков