Справа №708/619/24
Номер провадження № 3/708/343/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. Чигирин

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Акулов Є.М.,

за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Урсаленка О.М.

розглянувши , в дистанційному провадженні, справу про адміністративне правопорушення, за протоколом серії ААД № 348350 від 03.06.2024 року, яка надійшла з Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 03 червня 2024 року о 08:22 год., в місті Чигирин, по вул. Фундуклііївська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Vauxhall Movano д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свідки відсутні. До протоколу додано відео з бодікамери.

ОСОБА_1 , у судовому засіданні провину не визнав та пояснив, що натепер не працює, проте займає активну громадську позицію, - є волонтерем для ЗСУ. 03.06.2024 року, близько восьмої години ранку, їхав до керівника громадської організації для підпису паперів на волонтерське авто для ЗСУ та був зупинений працівниками поліції. Причиною зупинки, на яку йому вказали працівники поліції, стало нібито повідомлення невідомих осіб про нібито керування ним, - ОСОБА_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Оскільки він трохи не доїхав до місця призначення, то попросив працівників поліції проїхати за ним для подальшої бесіди до домоволодіння керівника, де він надасть свідчення та документи, на що останні погодилися. Після прибуття до керівника громадської організації працівники поліції одразу ж запропонували пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, однак він відмовився, оскільки із цим патрулем поліції в нього склалися давні неприязні стосунки, і що внього викликало сумніви щодо приладу освідування та неупередженості їх самих. Запевняв суд, що не вживав алкогольні напої перед поїздкою. Крім того, в той же день, приблизно через годину, самостійно пройшов освідування на стан алкогольного сп`яніння в Чигиринській багатопрофільній лікарні шляхом продування приладу і згідно з висновком ознак сп`яніння не виявлено, який просив приєднати до матеріалів справи.

Захисник ОСОБА_2 просив суд закрити провадження в справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказавши на те, що працівником поліції порушена процедура зупинки транспортного засобу, законних підстав якої не було і поліціянтами не було зазначено. Також порушено ппроцедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння. Також водій не був відсторонений від керування ТЗ, що свідчить про те, що останній не перебував у стані алкогольного сп`яніння. При цьому вказав на неналежну поведінку працівників поліції при виконанні службових обов`язків і в ході спілкування з громадянами. Переконаний, що будь-яких фактичних даних, які відповідають критерію допустимості та свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками патрульної поліції не надано, а тому провадження в справі, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП просить закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту поліцейський ВПД №2 сержант поліції ОСОБА_3 , підтвердив обставини зазначені в протоколі та запевняв, що при складанні адміністративного матеріалу намагався дотриматися вимог чинного законодавства. Пояснив, що очикуючі зміни, йому на телефон повідомив місцевий мешканець про пияцтво ОСОБА_4 напередодні. Тому для перевірки даного факту вони виїхали шукати зазначений в повідомленні транспортний засіб і саме ця "причетність до вчинення адміністративного правопорушення", на його переконання, було підставою для зупинки автомобіля ОСОБА_4 згідно ст 35 Закону України про поліцію. На прохання ОСОБА_4 вони переїхали до іншого мвсця, де останній подав документи та пояснення. При цьому не зміг пояснити, чому при зупинці не назвав ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ,зазначений в його рапорті, що є обов`язковими для проведення огляду на стан сп"яніння на місці зупинки та не відсторонив водія від керування транспотртним засобом, якщо такіявні ознаки мали місце. Погодився, що в цьому випадку він не дотримався приписів Інструкції. Склавши протоколо про відмову за п.2.5 ПДР, ОСОБА_4 погоджувався поїхати до лікарні. Чому він не спрямував його до лікарні та не провів освідування, не зміг пояснити. Після складання протоколу, який водій відмовився підписувати, вони залишили його на місці зупинки. Ніяких інших документів не складалося.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя з`ясовує чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є пом`якшуючі та обтяжуючі вину обставини, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясовує інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Диспозиція ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме: за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, регулюється Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 4 Розділу 1 Інструкції вказано, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Окрім того, обов`язковим є доведення підстав для такого огляду особи.

Крім того, особи щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, (ч. 1 ст. 266 КУпАП).

Згідно статті 35 Закону України «Про Національну Поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, у тому числі 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 03 червня 2024 о 08:22 год. в місті Чигирин по вул. Фундуклііївська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Vauxhall Movano д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. (а.с. 2).

Підставою зупинки транспортного засобу та перевірки на стан алкогольного сп`яніння стало повідомлення свідка ОСОБА_5 щодо вживання напередодні алкогольних напоїв водієм ОСОБА_6 (а.с. 7).

Письмові пояснення якого, додані до матеріалів справи, суд до уваги не приймає, з огляду на безпосередність дослідження судом доказів, зокрема показів свідків. Тим більше, за клопотанням захисника ОСОБА_1 викликати в судове засідання свідка не видалось можливим, в зв`язку з неповними відомостями зазначеними в поясненнях останнього. А працівник полвції, допитаний як свідок, не зміг повідомити анкетних даних Заблуди.

Таким чином, суд позбавлений можливості оцінити належним чином покази зазначеної особи, як свідка.

З дослідженого DVD-R диску із відеозаписами з місця події (а.с.10) вбачається, що зупинивши автомобіль без законних на то підстав, патрульний не повідомив ОСОБА_1 про наявність в останнього конкретних ознак сп`яніння згідно з ознаками такого стану, викладеними в рапорті та протоколі ( ас 2,6) що б беззаперечно свідчило про наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння. Більше того, працівник поліції взагалі не повідомив водія про те, що в останнього ним виявлено будь-які ознаки сп`яніння.

Суд, зважаючи на пояснення патрульного поліцейського та наведені приписи профільоного Закону про поліцію дійшов висновку про відсутність у поліціянтів законних підстав для зупинки автомобіля ОСОБА_4 в той час, оскільки порушень ПДР ОСОБА_4 не вчинено, а причетність його до вчинення іншого адміністративного чи кримінального правоворушення не доведена. Саме по собі вживання алкогольних напоїв напередодні будь ким і в незабороненому для цього місці не створює складу адміністративного правопорушення.

Крім того, працівники поліції, якщо були впевнені, що ОСОБА_1 може бути в стані алкогольного сп`яніння не відсторонюють його від керування, а навпаки дають змогу доїхати до місця його призначення, а після складання протоколу за п 2.5 ПДР, залишають його на місці події.

До медичного закладу водія, який погоджується пройти освідування на стан у лікарні, у супроводі працівника поліції, не доставляють, обмежуються складанням протоколу на місці і залишають водія.

Суд критично оцінює і наданий ОСОБА_1 висновок щодо результатів його медичного огляду за власною ініціативою з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с. 21), враховуючи, що він складений з порушенням Інструкції.

Суддя звертає увагу на те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню не лише факт керування особою транспортним засобом, а й наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, умови та можливість проходження такого огляду в медичному закладі. Крім того, має бути встановлено факт відмови водія від проходження зазначеного огляду, якому має передувати роз`яснення прав особи, виявлення та фіксація ознак сп`яніння, а не формальне припущення наявності у особи цих ознак.

З огляду на зміст дослідженого відеозапису, факту відмови водія від проходження в медзакладі зазначеного огляду, якому має передувати роз`яснення прав особи, виявлення та фіксація ознак сп`яніння, судом не вбачається.

Таким чином, працівниками поліції не доведено факту наявності у ОСОБА_1 вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння.

Досліджуючи DVD-R диск, суд звертає увагу, що поведінка працівників поліції та спілкування не відповідає "Правилам етичної поведінки поліцейських", відповідно до яких, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення.

З огляду на зазначене, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 с. 130 КУпАП, а саме, відмова водія пройти освідування є недоведеною належними та допустимими доказами, що виключає і відповідальність за таке правопорушення.

При цьому суд наголошує, що за усталеною практикою ЄСПЛ суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, проаналізувавши всі докази у справі в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом достатніми, допустимими та достовірними доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 18, 247, 283, 284, 287 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі, за протоколом серії ААД № 348350 від 03.06.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Суддя Євген АКУЛОВ