Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4052/23 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я.
Номер провадження №33/4805/1060/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Немировського В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Немировського Валерія Івановича, діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 травня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 20.06.2023 о 15.42 год. по вул. Горького, 68 м. Коростень керував автомобілем «Ford Kuga» д.н.з НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння (2,25 %о тест №2621), чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Немировський В.І. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апелянт посилається, зокрема, на те, що як вбачається із відеозаписів обставин події, працівники поліції не складали протокол у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не роз`яснювали суті вчиненого правопорушення, яке інкримінується водію, а також не складали будь-яких інших процесуальних документів. Протоколи про адміністративне правопорушення та інші вище перелічені документи були надані ОСОБА_1 , де він був зобов`язаний поставити підписи. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення та інші документи складено не на ту особа «Лєбєдєва», а не « ОСОБА_2 ».

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що постанову ОСОБА_1 отримав 14.06.2024, але з 12 червня по 15 червня 2024 року ОСОБА_1 перебував у відрядженні, що підтверджується накази про відрядження.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 , перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху (ПДР), є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статтей 283, 284 КУпАП.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 20.06.2023, у відповідності до якого, ОСОБА_1 20.06.2023 о 15.42 год. по вул. Горького, 68 м. Коростень керував автомобілем «Ford Kuga» д.н.з НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці події за допомогою приладу Драгер№2621 в установленому законом порядку, результат огляду склав 2,25 ‰, чек №316, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3); роздруківкою Alkotest-6820 від 20.06.2023 з результатом 2,25 ‰ (проміле) (а.с. 7); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, підстава: виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Результат огляду 2,25 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився, що засвідчив власним підписом (а.с. 8); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 5); копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №077733 від 20.06.2023, складеного відносно водія ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (а.с. 14); рапортом інспектора СРПП Коростенського РУП старшого лейтенанта поліції А.Вигівського (а.с. 12); відеозаписом обставин події (а.с. 15).

Протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та чек за результатами тестування спеціальним засобом «Драгер 6820» підписано ОСОБА_1 без зауважень.

Даних про те, що ОСОБА_1 наполягав на направленні його для проведення огляду у медичному закладі охорони здоров`я матеріали справи не містять.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги та додатковими поясненнями захисника під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. На наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Із рапорту інспектора СРПП Коростенського РУП старшого лейтенанта поліції А.Вигівського та відеозапису вбачається, що приїзд екіпажу патрульних на місце було обумовлено повідомленням, яке надійшло на планшетний пристрій, про ДТП. В ході подальшого з`ясування обставин події та встановлення осіб - учасників ДТП, серед яких був ОСОБА_1 , на останнього складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. З наявного відеозапису вбачається, що у працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що саме водій ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. В ході спілкування з учасниками ДТП, водіям запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням технічних засобів на місці. Після проведення огляду на місці, ОСОБА_1 безумовно погодився із результатом проведеного огляду на стан сп`яніння із застосуванням технічних засобів, не вимагав пред`явлення йому сертифікату відповідності приладу та не виказував своєї незгоди щодо дій працівників поліції.

При цьому його було ознайомлено з результатами тестування спеціальним засобом «Драгер 6820», актом огляду, які він підписав та погодився з останніми, ніяких заперечень не виказував, а тому у працівників поліції не було підстав для направлення його до закладу охорони здоров`я. Крім того, огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest 6820 проводився за згодою водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , останній мав можливість пройти огляд у медичному закладі МОЗ України, однак своїм правом не скористався. Газоаналізатор «Drager Alcotest 6820», який був застосований працівниками поліції під час огляду водіїв на стан сп`яніння, дозволений МОЗ України, має свідоцтво про державну реєстрацію, а відтак, є спеціальним технічним засобом, який був правомірно застосований працівниками поліції, чим спростовуються доводи апелянта про незаконність та безпідставність використання газоаналізатору під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, тому підстав вважати його недійсним немає.

Також, згідно з статті 256 КУпАП, якщо протокол про адміністративне правопорушення складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, то особа має право ознайомитися зі змістом протоколу, а також зі своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Так, працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього документами, а ОСОБА_1 поставив підпис, що зі змістом протоколу ознайомлений та надав пояснення «згоден ні», копію протоколу отримав та ознайомився з усіма доданими до нього документами, а тому доводи захисника в частині тиску на ОСОБА_1 з боку працівників поліції щодо підписання протоколу та доданих до нього матеріалів не знайшли свого підтвердження. Тобто, працівники поліції складали протокол з дотримання вимог глави 19 КУпАП та у присутності особи, вказані обставини підтверджуються також і відеозаписом.

Інші доводи апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення складено не на ту особа «Лєбєдєва», а не « ОСОБА_2 », не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винність ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. ст. 254, 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376 та є належним і допустимим доказом.

Також не підлягає задоволенню клопотання захисника про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП. Обґрунтовуючи дане клопотання, захисник послався на те, що на час апеляційного розгляду закінчився, передбачений ст. 38 КУпАП, річний строк накладення адміністративного стягнення. Проте справа судом першої інстанції розглянута в межах строків накладення адміністративного стягнення, а закінчення таких строків на час розгляду справи апеляційним судом не є підставою для закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані обґрунтовані висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозаписам, як належним та допустимим доказам, та які не мають ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи. Зазначені доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції і суд надав їм правильну, повну та неупереджену оцінку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує висновок ЄСПЛ, викладений у рішенні у справі Сутяжник проти росії від 23 липня 2009 року, відповідно до якого не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Немировському Валерію Івановичу строк на апеляційне оскарження постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Немировського Валерія Івановича, діючого в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 травня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь