Провадження № 33/824/842/2024 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 2 ст.173-2 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 жовтня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 , адвоката Гарбуз Максима Васильовича на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 12 грудня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2023 року, серії АА 175518, ОСОБА_1 близько 00 год 35 хв., 07 листопада 2023 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 та її доньки ОСОБА_3 психологічного та фізичного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдано шкода їх психологічному та фізичному здоров`ю.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 12 грудня 2023 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170(сто сімдесят) гривень.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Гарбуз М.В.подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Гарбуз М.В.вказує на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що нібито з наведених у протоколі даних можливо встановити, які саме дії були вчинені порушником відносно своєї доньки та дружини саме 07 листопада 2023 року, оскільки викладене у протоколі начебто свідчить про погрози, нецензурну лайку та завдану шкоду. 3 наведених у протоколі даних неможливо встановити, які саме дії були вчинені ОСОБА_1 , відносно своєї дочки та дружини саме 07 листопада 2023 року, зазначено період, в який такі дії особою вчиняються. Крім того, у протоколі відсутні дані, що вказували б на те, що потерпілим особам внаслідок поведінки ОСОБА_1 було завдано шкоду їх фізичному або психічному здоров`ю. Також у матеріалах справи та документах долучених до протоколу відсутні взагалі докази, які б підтверджували факт, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, хоча суд в оскаржуваній постанові прямо про це вказує та посилається. Крім того, суд першої інстанції не надав оцінку поясненням порушника та потерпілих у їх взаємозв`язку з даними викладеними у протоколі, та не врахував ці пояснення під час ухвалення постанови.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Гарбуза М.В., потерпілу ОСОБА_2 та її захисника Фогеля В.В., перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, -

тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, -

тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З матеріалів справи вбачається, що 07 листопада 2023 року, близько 00 год 35 хв., ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 та її доньки ОСОБА_3 психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, та погрожував фізичною розправою.

Зазначене підтверджується наявними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, показами потерпілих та відеозаписом з відеокамер працівників поліції, які прибули на виклик.

Доводи апеляційної скарги в частині відсутності доказів вчинення домашнього насильства, апеляційний суд вважає безпідставними та такими, що спростовуються іншими доказами у справі.

Так, у відповідності до наданого суду відео вбачається, що ОСОБА_1 біля 00 год. 35 хв., гучно включив музику, та на момент коли працівник поліції зайшов до нього в кімнату кричав, після цього висловлювався за допомогою нецензурної лексики в адресу своєї дружини, обзиваючи її та погрожуючи їй (06 хв. 10 с. відеозапису). В подальшому нецензурна лексика досягла і ОСОБА_3 .

Вказані обставини підтверджують потерпілі, які вказували на перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суду пояснила, що бачила як ОСОБА_1 з вечора вживав алкоголь, після чого включивши гучно музику та висловлювався нецензурною лайкою в її адресу та адресу її доньки.

Доводи апеляційної скарги в частині відсутності доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд не може взяти до уваги, оскільки поведінка останнього, стиль мови та висловлювання, в тому числі і в присутності двох поліцейських, зафіксовані на відеокамеру останніх, в сукупності з поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , яка вказувала, що бачила як ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, давали місцевому суду підстави вважати доведеною цю обставину.

У відповідності до ст. 1 п. 14 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

08 серпня 2023 року на ОСОБА_1 було накладене адміністративне стягнення за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, тобто останній є особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення зазначеного правопорушення (а.с. 12).

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про те, що ОСОБА_1 своїми діями, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП, оскільки будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень передбачених частиною першою цієї статті, вчинив дії, які свідчать про насильство в сім`ї, а саме ображав потерпілих нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого було завдано шкоди їх психологічному здоров`ю.

Зазначені дії ОСОБА_1 узгоджуються з диспозицією ст. 173-2 КУпАП, доведені сукупністю наявних у справі доказів, чому місцевий суд надав вірну оцінку.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення.

За таких обставин, підстав до задоволення апеляційної скарги апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 173-2, 245, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 , адвоката Гарбуз Максима Васильовича залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 12 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв