Справа № 605/413/24
ПОСТАНОВА
09 жовтня 2024 рокум.Підгайці
Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Лелик О. М., розглянувши матеріали, які надійшли з СПД №2 (м.Підгайці) відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працездатного, офіційно не працевлаштованого, учасника бойових дій, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
у с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 04.09.2024 близько 17:00 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї племінниці ОСОБА_2 , 1986 року народження домашнє насильство психологічного характеру, а саме виражався нецензурною лайкою в її сторону, чим могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 04.09.2024 він гостював у своєї племінниці, яка проживає не далеко. Коли повернувся до дому, то побачив, що у нього немає його мобільного телефону і він повернувся до будинку племінниці, щоб з`ясувати де телефон, однак остання дверей не відкривала. І він викликав поліцію.
Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, причин неприбуття суду не повідомила.
Відповідно до ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Диспозиція ч. 1 ст.173-2 КУпАП передбачає, що вчинення насильства в сім`ї, це умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
За змістом ст.1 цього ж нормативно-правового акту психологічне насильство в сім`ї (яке інкримінується ОСОБА_1 ) це насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.
Вина ОСОБА_1 у скоєному стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №277952 від 10.09.2024, рапортом працівників поліції, письмовими поясненнями ОСОБА_2 .
Так, згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , то остання проживає за адресою: АДРЕСА_2 і 04.09.2024 її дядько прийшов до неї до дому і почав їй погрожувати, виражатися нецензурною лайкою, чим вчинив відносно неї домашнє насильство.
Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 записаних у протоколі та показань наданих в суді, то останній зазначає, що конфлікт виник через телефон.
Вважаю, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, оскільки своїми умисними діями він вчинив насильство в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій, що стверджується зібраними по справі доказами.
У відповідності до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Проаналізувавши характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та обставини його вчинення, враховуючи особу ОСОБА_1 , який вперше притягається до адміністративної відповідальності, характеристику з місця проживання, яка міститься в матеріалах справи, вважаю, що ОСОБА_1 необхідно звільнити від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення та оголосити йому усне зауваження.
Згідно положень ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи. Тому провадження в даній справі підлягає закриттю.
Керуючись ст. 22, 173-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,
п о с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в зв`язку з малозначністю та оголосити йому усне зауваження, справу провадженням закрити.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.
Суддя: О. М. Лелик