Справа №766/4669/23
ПОСТАНОВА

15.01.2024 року м.Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відстрочку виконання постанови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,-

встановив:

ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання вказаної постанови посилаючись на те, що постійного заробітку не має та сума в розмірі 170,00 грн. є для нього значною і неможливою для одноразового погашення у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, що робить неможливим вчасне виконання рішення суду.

В судові засідання ОСОБА_1 , на неодноразові виклики не з`явився, про причину неявки суд не сповістив, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі суду не надав. Про день та час слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення смс-повідомлення та розміщення оголошення на сайті Херсонського міського суду Херсонської області.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.10.2023 року в справі № 756/4669/23 ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 178, 173, 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок та стягнуто судовий збір в сумі 536,80 грн.

Відповідно до ст. 298 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Частиною 2 ст. 301 КУпАП визначено, що відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Таким чином, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, здійснюється в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ч. 1ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 справа № 2-54/08 вказав, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення, наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26.07.2005, Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland». Від 25.07.2005).

Суд критично ставиться до посилань ОСОБА_1 , про те, що він не має можливості сплатити штраф єдиним платежем, та просить розстрочити на строк три місяці, та зазначає, що він не має постійного заробітку.

ОСОБА_1 , до заяви про розстрочку сплати штрафу не надає жодних доказів, які б підтверджували обставини, що ускладнюють виконання ним постанови або роблять його неможливим.

Правопорушником не надані докази незадовільного матеріального становища (зокрема відомості про відсутність у власності нерухомого майна, банківських депозитів тощо), наявності осіб, які перебувають на його утриманні, тяжкого захворювання, яке позбавляє можливості влаштуватись на роботу.

Окрім того, слід зазначити, що з моменту винесення постанови суду 18.10.2023 року жодних дій щодо її виконання шляхом сплати штрафу (повністю або частково) та/ або судового збору не вчинив, що свідчить про його небажання виконувати дану постанову.

Суд не розцінює поважною підставною недостатній фінансовий стан, за яким ОСОБА_1 , не може одноразово сплатити всю суму одразу, адже сума штрафу в сумі 170 грн не є значною.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

Враховуючи вищевказане, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , не доведені обставини, які є підставами для відстрочення виконання судового рішення, у зв`язку з чим у задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 301, 304 КУпАП та Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 18.10.2023 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.178, 173, 36 КУпАП в частині стягнення штрафу в розмірі 170,00 грн відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

СуддяВ. Е. Дорошинська