Справа № 598/2026/24
провадження № 3/598/1100/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

"04" жовтня 2024 р. Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Гудима І.В., за участі захисника Янчишина В.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Збаражі матеріали, які надійшли з відділення поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Збараж Тернопільського району Тернопільської області, мешканки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженої, що має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, громадянки України, тимчасово непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч.1 ст. 130 КпАП України,

в с т а н о в и в :

17 серпня 2024 року о 23 годині 43 хвилини ОСОБА_1 в с.Іванчани Тернопільського району Тернопільської області, автодорога «Збараж-Хомівка», керувала автомобілем марки «Хюндай Туксон», р.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Свою вину у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 не визнала і вказала, що 17 серпня 2024 року о 23 годині 43 хвилини в с.Іванчани Тернопільського району Тернопільської області керувала автомобілем марки «Хюндай Туксон», р.н.з. НОМЕР_2 , однак не була в стані алкогольного сп`яніння, з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння не була згідною, а поліцейський не отримав відповіді про згоду з результатом огляду, те не запропонував проїхати у медичний заклад. Вважає, що в даному випадку було порушено порядок притягнення її до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим слід закрити провадження у справі.

Захисником Янчишином В.Й. подано клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 ..При цьому, ствердив, що в матеріалах справи відсутні докази, які беззаперечно доводили вину останньої. Також зазначив, що інспектором поліції був порушений порядок оформлення адміністративного матеріалу, оскільки вони не містять даних щодо згоди ОСОБА_1 із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, та даних щодо її відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Поліцейські не направили ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та не відсторонили від керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника, дослідивши письмові матеріали справи, дослідивши відеоматеріали, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, знайшла своє підтвердження доказами по справі, а саме: результатом аналізу на стан алкогольного сп`яніння вимірювального приладу «Драгер Алкотест 6820» від 18.08.2024 року (а.с.1), протоколом про адміністративне правопорушення від 18.08.2024 року серії ЕПР1 №113713 (а.с.1), копією акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4), відеофіксацією правопорушення, яке знаходиться на DVD-носії (диску) (а.с.5), копією свідоцтва про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювання техніки (с.с.7), копією додатку до сертифікату про відповідність вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів (а.с.8), копією сертифіката про відповідність вимогам Технічного регламенту щодо медичного виробу газоаналізатора «Драгер Алкотест» (а.с.9).

Відповідно до ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина друга ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Враховуючи викладене, в справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ч.2 ст.251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частини першої статті 130 КпАП України керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводився в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 26 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, особа, яка проходить огляд на стан сп`яніння, на власний розсуд самостійно вирішує, чи згідна вона з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, чи не погоджується з ним.

Незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду шляхом активних дій та висловлена в категоричній чіткій формі.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №113713 від 18 серпня 2024 року, складеним у відповідності з вимогами ст.256 КУпАП, вбачається порушення водієм ОСОБА_1 пп. «а» п.2.9 ПДР України, яка підписала, при цьому не вказавши будь-яких заперечень щодо нього та отримала його копію, від письмових пояснень відмовилася.

Роздрукований на принтері ARLK-0160 чек Alcotest Drager 6820, прилад ARLJ-0557, теж підписаний ОСОБА_1 ..

Також, ці події підтверджуються інформацією, що міститься на DVD диску, а саме відеозаписом відзнятим на нагрудну камеру №089 працівника поліції при виконанні ним своїх службових повноважень, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшла огляд на стан сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу, за допомогою технічного пристрою «Drager Alcotest 6820», результат якого був позитивний, тобто виявлено стан алкогольного сп`яніння 1,02 відсотка. При цьому, ОСОБА_1 дізнавшись про результат огляду не висловила жодних заперечень щодо результатів огляду та не наполягала на проведенні такого огляду у закладі охорони здоров`я, а визнала факт, що випила приблизно о 19 годині пива.

У зв`язку з вищенаведеним, суд не приймає до уваги тверджень ОСОБА_1 та її захисника адвоката Янчишина В.Й. про те, що з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння вимірювальним приладом «Драгер» ОСОБА_1 не була згідною, а поліцейський не отримав відповіді про згоду з результатом огляду та оформив протокол та не направив у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування суд відхиляє, оскільки на відеозаписі чітко зафіксовано як працівники поліції роз`яснюють ОСОБА_1 про відсторонення останньої від керування транспортним засобом. Крім того невиконання вищевказаного обмеження не впливає на встановлений факт керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та не може бути визнано безумовною підставою для закриття провадження у справі.

В судовому засіданні встановлено, що поліцейськими було дотримано порядок проведення огляду на стан сп`яніння, передбачений законом, а доводи сторони захисту та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які викладені в судовому засіданні та в клопотанні про закриття провадження у справі, суд вважає такими, що не спростовують доказів наданих на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зібрані по справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom»[GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, як за ознаками керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

При обранні міри адміністративного стягнення враховується ступінь та характер суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, особа правопорушника, а тому її слід піддати адміністративному штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст.130 КпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, і піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На дану постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави.

СУДДЯ Ігор ГУДИМА