Єдиний унікальний номер 725/9640/23
Номер провадження 3/725/2535/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2024 року.Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

15.11.2023 о 23:03год. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки « Мерседес-Бенц Віто 113 », д.н.з. НОМЕР_2 по вул.Руській,30 в м.Чернівці з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звуженні зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Однак від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовилася у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога (висновок №1557 від 15.11.2023). Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 працівниками поліції відсторонена.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КпАП України.

Під час розгляду справи захисники ОСОБА_1 адвокати Ювченко А.В. та Саєнко К. підтримали раніше подане клопотання про закриття провадження у справі. Вказували, що їхня підзахисна не відмовлялася від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, однак через наявні у неї захворювання (цистит) не могла здати на дослідження біологічний матеріал (сечу). При цьому ОСОБА_1 пропонувала відібрати у неї на дослідження кров, проте їй було відмовлено. Крім того, звертали увагу суду на процесуальні порушення, допущенні працівниками поліції під час зупинки транспортного засобу їх підзахисної, проходження нею огляду та складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення. Просили суд дослідити наявні у справі докази, надавши їм належну оцінку та провадження у справі закрити.

Розгляд справи відбувався у відсутність ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення адвокатів Ювченко А.В., Саєнко К., дослідивши письмові матеріали справи, а також переглянувши відеоматеріали, долучені до справи працівниками поліції, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена у повному обсязі. При цьому суд виходь з насупного:

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Таким чином, чинним законодавством передбачено, що відмова від проходження такого огляду на стан сп`яніння тягне за собою відповідальність, передбачену ст.130 КУпАП.

Так, із відеозапису, що наявний в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичній установі. При цьому їй було роз`яснено наслідки такої відмови.

Отже, працівниками поліції у законному порядку було надано ОСОБА_1 можливість реалізувати своє право на проходження огляду на стан сп`яніння, однак остання добровільно відмовилася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Такі дії ОСОБА_1 щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння суд оцінює критично та розцінює як спосіб уникнути відповідальності за вчинене.

Крім того, із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , прямуючи із працівниками поліції до медзакладу для проходження огляду, висловлює сумніви щодо результатів огляду та допускає, що результат може бути позитивний. У зв`язку із цим, нервує, плаче та просить працівників поліції її відпустити, так як вдома на неї чекає дитина.

Більше того, знаходячись в медичному закладі, ОСОБА_1 не вказувала про наявність у неї будь-яких обєктивних причин, які б не давали їй змоги здати сечу. Навпаки, своєю пасивною поведінкою вона демонструвала явне небажання проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння та навіть не дочекавшись двох годин, відразу відмовилась від проходження огляду.

Судом береться до уваги той факт, що під час огляду транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1 , в автомобілі відчувався запах наркотичних речовин, що й викликало підозру у поліцейських.

Також не бере до уваги суд доводи сторони захисту про відсутність підстав у працівників поліції для зупинки транспортного засобу, оскільки вказані доводи є надуманими та спростовуються дослідженими відеозаписами.

Разом з тим, слід зазначити, що з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки. Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР України. Матеріали справи не містять даних про оскарження ОСОБА_1 у встановленому порядку дій працівників поліції.

Міркування захисників стосовно того, що ОСОБА_1 була готова здати кров чи інші біологічні зразки, однак їх не відбирали, є її припущенням. При цьому у відповідності до положень вказаної вище Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Також може використовуватись і кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти інші біологічні зразки. Тобто, тільки в силу певних обставин, коли водій без свідомості чи перебуває у важкому стані і у нього неможливо відібрати біологічне середовище (сечу), предметом дослідження можуть бути інші біологічні середовища, в тому числі і кров.

Оскільки ОСОБА_1 перебувала у свідомості і майже відразу після прибуття до медичного закладу свідомо не здала біологічне середовище (сечу), суд вважає, що висновок про те, що вона умисно відмовилася від проходження медичного обстеження є вірним.

Крім того, суд не бере до уваги пояснення адвокатів з приводу того, що працівники поліції порушили процедуру огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння (проведено у відсутність свідків) та не зазначено їх у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Як вже зазначалося вище, подія правопорушення фіксувалася бодікамерою поліцейського, у результаті чого, залучати свідків при огляді водія та складанні протоколу не було необхідності.

Доданий до матеріалів справи відеозапис не є безперервним та складається з окремих файлів.

Разом з тим, із наявного відеозапису можливо встановити усі обставини події, а саме: зафіксовано рух транспортного засобу, спілкування з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння; роз`яснення їй наслідків такої відмови, а також складання відносно водія протоколу.

На думку суду, вказані докази є належними, допустимими та достовірними.

Всі інші обставини, на які посилається сторона захисту у своєму клопотанні, як на підставу для закриття провадження у справі, є формальними, не узгоджуються із наявними у справі доказами та не спростовують факту відмови їх підзахисної від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про об`єктивні причини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, суду не надано.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 добровільно відмовилась проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння та наслідки такої відмови їй були роз`яснені, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі з обставин, викладених у клопотанні та приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушниці та ступінь її вини.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність ОСОБА_1 за наслідками розгляду справи не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, оскільки даний вид адміністративного стягнення буде достатнім для її виправлення.

Крім того, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 283-285, 294 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України і за його вчинення накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч)грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605грн. 60коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич