Справа № 161/73/24
Провадження № 3/161/546/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 25 січня 2024 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1

за ч. 1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

У протоколі про адміністративні правопорушення від 15.12.2023 вказується, що 15.12.2023 о 14:11 год у м. Луцьку, вул. Рівненська, 105 у магазині «Сім23» ОСОБА_1 викрав майно на суму 37.64 грн, чим вчинив дрібну крадіжку. Правопорушення вчинено повторно.

Зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст.51 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 статті 51 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Під час розгляду справи не здобуто доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, що ставиться їх у вину.

Так, в матеріалах справи не містяться відеозапису з відеокамер спостереження, на підставі якого була виявлена крадіжка товару.

Матеріали справи не містять належні та допустимі докази, які б давали підстави вважати, що саме ОСОБА_1 з прямим умислом та корисливою метою здійснив інкриміноване їй правопорушення.

Крім того, відомості у рапорті про те, що було встановлено особу порушника, не можуть бути належним доказом, з огляду на те, що рапорт є формою інформування щодо стану формування адмінматеріалів поліцейським свого керівництва, а відтак не може бути доказом у суді, оскільки фактично є поясненням щодо обставин справи, а поліцейські не можуть свідчити у суді, оскільки щодо їх упередженості виникають сумніви.

В матеріалах відсутні належні докази, які б вказували, що на балансі магазину знаходився викрадений товар.

Також відсутні і докази, які б вказували на виявлений факт нестачі вказаного товару. Відсутні докази проведення аудита.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що потерпілим є адміністратор ОСОБА_2 , у інших документах вказано, що товар викрадено у магазині «Сім-23». То не зрозумілим, у кого був викрадений товар.

За відсутності будь-яких інших доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, вина особи не може встановлюватися тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом .

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 9, 38, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и ла:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М.Присяжнюк