ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/657/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю:

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 серпня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як визнав суд, 14.07.2024 о 01 год 31 хв в м. Тернополі по просп. Злуки, 10, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 21214», номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради, що підтверджується висновком на стан наркотичного сп`яніння № 475 від 14.07.2024, чим порушив вимоги п. 2.9 (а)Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуту до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Лех М.Ю., вважає постанову суду першої інстанції необ`єктивною, незаконною і необґрунтованою, ухваленою з істотним порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що розгляд справи судом проведено без участі ОСОБА_1 та без участі його захисника, незважаючи на подане клопотання про відкладення судового засідання із доказами поважності причин, що позбавило ОСОБА_1 можливості реалізації його прав, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Апелянт стверджує, що протокол серії ААД №710070 від 14.07.2024, в якому сформульоване обвинувачення ОСОБА_1 , є недопустимим та неналежним доказом по справі, оскільки він складений раніше, ніж закінчене токсикологічне дослідження та складений висновок щодо результатів медичного огляду.

Таким чином, захисник переконаний, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду та складання матеріалів про адміністративне правопорушення, оскільки протокол щодо ОСОБА_1 було складено до отримання результатів дослідження зразків на виявлення в організмі останнього наркотичних речовин.

Звертає увагу суду на відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння.

Зазначає, що окрім огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 поліцейським було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та озвучено ознаки нібито алкогольного та наркотичного сп`яніння, які повністю спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 серпня 2024 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В судове засідання адвокат Лех М.Ю. та особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не вилилися, однак повідомили суд про можливість розгляду справи без їх участі, подавши відповідну заяву.

Відповідно до ст.294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно до вимог п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №710070 від 14 липня 2024 року, 14.07.2024 о 01 год 31 хв в м. Тернополі по просп. Злуки, 10, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 21214», номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради, що підтверджується висновком на стан наркотичного сп`яніння № 475 від 14.07.2024.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Протокол підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень та заперечень, що також підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Доводи апеляційної скарги, що суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 та його захисника за наявності клопотання про відкладення розгляду справи, чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП, як підстави для скасування судового рішення, не можуть бути враховані апеляційним судом.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено можливість розгляду справ (в яких участь особи, що притягується до відповідальності не є обов`язковою) у відсутність цієї особи в разі, якщо в суду є відомості про повідомлення особи про судовий розгляд справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та в подальшому його захисник, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи в судові засідання 29.07.2024 та 13.08.2024, не з`являвся, заяв чи клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило.

13 серпня 2024 року на електронну адресу суду першої інстанції захисником була подана заява від 12 серпня 2024 року про відкладення слухання справи в зв`язку із незапланованим терміновим робочим відрядженням у м. Львів.

Суд першої інстанції розглянувши клопотання захисника про відкладення розгляду справи та додану до нього копію залізничного квитка, обґрунтовано прийшов до висновку, що зазначений квиток, не свідчить про наявність поважних причин неприбуття у судове засідання.

Також суд першої інстанції врахував, що захисник вже подавалось клопотання про відкладення судового розгляду для ознайомлення із матеріалами справи.

ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення, своїм підписом у протоколі підтвердив факт роз`яснення йому поліцейським прав, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Відтак, за таких обставин, у випадку нез`явлення особи, що притягується до відповідальності, і яка була повідомлена про слухання справи, однак не з`явилася в судове засідання, в суду першої інстанції відповідно до ст.268 КУпАП були всі підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних в справі доказів.

Тому вказані доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції права на захист та інших процесуальних прав ОСОБА_1 не можуть бути безумовною підставою для скасування постанови місцевого суду з процесуальних підстав.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників працівників патрульної поліції та відеореєстратора службового автомобіля поліцейських.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівника патрульної поліції та відеореєстратором із службового автомобіля встановлено, що працівниками поліції було виявлено факт керування гр. ОСОБА_1 транспортним засобом «ВАЗ 21214», номерний знак НОМЕР_1 , який керуючи транспортним засобом під час перестроювання, зміни смуги руху не увімкнув покажчика повороту відповідного напрямку руху, чим порушив п.9.2 б ПДР України.

В матеріалах справи міститься копія постанови серії БАВ №217496 від 14 липня 2024 року про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП. (а.с. 7)

Дані обставини також стверджуються рапортам інспектора поліції від 14.07.2024. (а.с. 8)

Суд враховує, що рапорт поліцейських за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності зі всіма наявними доказами.

Також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу, працівник поліції повідомив водієві наявні у нього ознаки наркотичного сп`яніння та, у відповідності до п.2.5 ПДР України, запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, на що водій транспортного засобу ОСОБА_1 погодився.

Огляд на стан сп`яніння проводився в медичному закладі «Комунальне некомерційне підприємство КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №475 від 14.07.2024 року ОСОБА_1 , на час проведення медичного огляду, перебував у стані наркотичного сп`яніння. (а. с. 4)

В свою чергу, вказаний вище висновок оформлено на підставі проведеного токсикологічного аналізу сечі ОСОБА_1 від 14 липня 2024 року, відповідно до якого в його організмі виявлено канабіс (ТНС) та солі 2-PVP.

Доводи апелянта про те, що висновок про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння зроблено передчасно, оскільки висновок складений до остаточного проведення токсикологічного дослідження, відтак огляд на стан наркотичного сп`яніння був проведений з порушенням встановленого порядку, не заслуговують на увагу.

Мотиви, наведені апелянтом, є виключно його суб`єктивно оцінкою щодо порядку та результатів проведення медичного огляду і спростовуються сукупністю доказів, досліджених судом першої інстанції, на підставі яких зроблено висновок про наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу, що висновок лікаря про стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 базується на його оцінці проведеного обстеження особи, яке включає в себе не лише тестування за допомогою імунохроматографічного аналізу, а й на підставі проведених досліджень, яким є поведінки обстежуваної особи, її мовна здатність, вегето-судинні реакції, рухова сфера, точність рухів.

Після проведеного обстеження ОСОБА_2 був ознайомлений з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння № 475 від 14.07.2024, про що свідчить його підпис у вказаному висновку; при цьому будь-яких заперечень чи зауважень при ознайомленні із результатами огляду ОСОБА_2 не висловив.

Із відеозапису боді камери поліцейського також вбачається,що у ході огляду, а саме о 02:43 год., встановлений факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а тому поліцейський правомірно розпочав складати протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 о 02:50 год. Зазначення про те, що висновок був складений о 03:00 жодним чином не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та не є підставою для скасування правильного судового рішення.

Твердження апелянта про відсутність підстав для проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 є непереконливі, оскільки працівник поліції повідомив водія про наявні у нього ознаки наркотичного сп`яніння, які давали підстави вимагати проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до положень п.2.5 ПДР України та Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735, що підтверджується долученими до матеріалів справи відеозаписами.

Наведені вище докази свідчать про те, що огляд ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я проведений у відповідності з вимогами ст. 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, і підстав ставити під сумнів висновок за результатами такого огляду немає. Спосіб, у який було встановлено наркотичне сп`яніння ОСОБА_1 , не суперечить вимогам законодавчих актів, якими регламентується вищевказаний порядок.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано зіслався в судовому рішенні на зазначений висновок як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції у зв`язку з неповнотою судового розгляду, а також порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП та характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 серпня 2024 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Леха М.Ю. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя