Справа № 753/7747/23 Суддя в І-й інстанції Рудюк О.Ю.
Провадження № 33/824/463/2024 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кравченка Ю.В., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Кравченка Ю.В. на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 05 липня 2023 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 05 липня 2023 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого слюсарем КБ «Луч», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 30 квітня 2023 року, о 00 годині 10 хвилин, в м. Києві, по вул. Ревуцького, 8, керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився на нагрудну боді-камеру № 473511.

У апеляційній скарзі захисника указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, неправильно застосовано норми матеріального права, обставини справи з`ясовані неповно. Апелянт вказав, що в супереч вимог ст.268 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення не має відомостей про роз`яснення прав та обов`язків ОСОБА_1 . Також у протоколі відсутнє пояснення особи, відносно якої складався протокол, або ж відмітка про те, що особа відмовилась надавати свої пояснення. Так, зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Після зупинки поліцейські не повідомили причину зупинки транспортного засобу. Крім цього, на думку апелянта, працівники патрульної поліції порушили вимоги щодо безперервності фіксації за допомогою нагрудної відеокамери до закінчення проходження огляду на стан сп`яніння. Судом першої інстанції не було взято до уваги те, що проходження огляду в медичному закладі пропонується поліцейським не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. Лише у разі отримання водієм письмового направлення та відмови про проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейські мають право складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП. У відеозаписі долученого до матеріалів справи, не вбачається вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, відсутні відомості про таке вручення і в матеріалах справи. На переконання апелянта, порушення з боку ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху не відбулось, оскільки поліцейським було порушено порядок направлення водія для проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення захисника Кравченка Ю.В. , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити; вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Висновки місцевого суду про доведеність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, зокрема:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 441494 від 30.04.2023 року в частині часу та місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та ідентифікаційних ознак керованого ним транспортного засобу;

відеозаписами, що зроблені за допомогою нагрудних камер поліцейських, якими зафіксовані усі обставини адміністративного правопорушення, які утворюють об`єктивну та суб`єктивну його сторону, а також процесуальні дії поліцейських, у ході виявлення та фіксування вчиненого адміністративного правопорушення;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП, наявності підстав для накладення стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог закону, наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга захисника не містить доводів, які указують на незаконність ухваленого місцевим судом рішення.

Так, розгляд справи був проведений повно та всебічно, у ході розгляду справи були з`ясовані усі істотні обставини справи, рішення суду відповідає вимогам закону, є належним чином мотивованим та обґрунтованим.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені причини зупинки транспортного засобу, а також про те, що ця зупинка була незаконною, а тому усі подальші дії поліцейських повинні визнаватись незаконними не ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах нормативних документів, які регламентують порядок і підстави зупинки поліцейськими транспортних засобів, підстави, порядок та фіксування фактів керування транспортними засобами у стані сп`яніння чи відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Так, із зазначеного вище відеозапису вбачається те, що поліцейський, після зупинки транспортного засобу, пояснив ОСОБА_1 , що він був зупинений у зв`язку із тим, що автомобіль рухався під час комендантського часу. Відповідно до п.7 ч.1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупинити транспортний засіб у випадку якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху. Відповідно до положень п.5 ч.1 ст.8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" під час комендантської години забороняється перебувати у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень. Учасниками судового розгляду не заперечується те, що зазначені вище події відбувалися під час комендантської години, а тому є підстави для ствердження про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 поліцейськими був зупинений із підстав, передбачених законом. Із зазначеного вище відеозапису також вбачається те, що причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 став його зигзагоподібний рух. Наведене дає підстави стверджувати про те, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений із законних підстав.

Апеляційний суд, окрім того, звертає увагу на те, що обставини зупинки транспортного засобу перебувають поза межами об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. У звязку із цим, причини зупинки транспортного засобу у тому числі і їх законність не повинні досліджуватись у ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП та враховуватись при ухваленні рішення у такій справі.

Щодо доводів апеляційної скарги про не роз`яснення ОСОБА_1 його прав і обов`язків, то протокол про адміністративне правопорушення містить запис про роз`яснення останньому цих прав та обов`язків, будь - яких заперечень чи зауважень щодо цього запису ОСОБА_1 у протоколі не висловив. Не дивлячись на те, що протокол ОСОБА_1 не підписаний у зв`язку із його відмовою від підпису, зміст цього протоколу був доведений до відома ОСОБА_1 , у зв`язку із чим він мав можливість зробити будь-які зауваження, у тому числі і щодо не роз`яснення йому його прав та обов`язків, чого ним не було зроблено. Окрім того, у апеляційній скарзі захисником не наведено мотивів того, яким чином не роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків могло вплинути на рішення місцевого суду в частині доведеності і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і вини ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення. При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що поліцейськими у ході виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, вчинення дій, направлених на встановлення стану алкогольного сп`яніння та фіксації подальшої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, були дотримані вимоги нормативних документів, які регламентують вчинення цих дій. У зв`язку із викладеним, зазначені доводи апеляційної скарги захисника не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення місцевого суду.

Посилання захисника на порушення порядку відеофіксації поліцейським зазначеної події не ґрунтується на матеріалах справи. Так, надані поліцейськими відеозаписи, які зроблені за допомогою нагрудних камер поліцейських, є безперервними за перебігом часу, об`єктивно відображають дії поліцейських, у тому числі і процесуальні, на місці вчинення адміністративного правопорушення та його фіксації, поведінку учасників події у тому числі і особи, щодо якої склався протокол. Те, що указані записи містять переривання, апеляційним судом відноситься до технічних особливостей здійснення відеозапису, що не впливає на об`єктивність зафіксованої на цих записах інформації.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення порядку направлення ОСОБА_1 для огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я не ґрунтуються на вимогах нормативних документів, які регламентують порядок направлення водіїв для проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння. Так, підстави, умови та порядок огляду водіїв на стан сп`яніння, у тому числі і алкогольного, виявлення такого стану та фіксування результатів огляду регламентують наступні нормативні документи: п.2.5 ПДР України, ст. 266 КУпАП, «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду», затверджений постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. N 1103 ( в подальшому - Порядок № 1103) та «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому - Інструкція 1452/735). Цими документами передбачена необхідність проходження водієм огляду на стан сп`яніння та можливість проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу або у закладі охорони здоров`я. Жодним із указаних вище нормативних документів не передбачено необхідності надання водієві письмового направлення для проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я у випадку його відмови від проходження такого огляду. За змістом п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння. Відмова водія пройти огляд на стан сп`яніння на усну вимогу поліцейського, у тому числі і у закладі охорони здоров`я утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Із переглянутих у судовому засіданні відеозаписів вбачається те, що ОСОБА_1 поліцейськими неодноразово пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і у закладі охорони здоров`я, на що він відмовився. Ця відмова є чіткою, зрозумілою і не викликає у апеляційного суду неоднозначного тлумачення. У звязку із цим, доводи апеляційної скарги щодо порушення порядку направлення ОСОБА_1 на огляд з метою встановлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я апеляційний суд визнає не обґрунтованими.

Посилання захисника на те, що поліцейськими не була встановлена особа, щодо якої складався протокол про адміністративне правопорушення на ґрунтується на матеріалах справи. Так, у звязку із посиланням ОСОБА_1 на відсутність у нього документів, які посвідчують його особу, особа ОСОБА_1 була встановлена за допомогою поліцейської службової бази, у зв`язку із чим до матеріалів справи поліцейськими був долучений відповідний витяг. В подальшому, після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були надані документи, які посвідчують його особу, які дають підстави стверджувати про те, що особа ОСОБА_1 поліцейськими була встановлена правильно. Цей факт станом на час розгляду справи апеляційним судом не спростований. На думку апеляційного суду, відсутність у особи документів, які посвідчують її особу за наявності можливості встановити її особу у інший спосіб, який не суперечить вимогам закону, не є перешкодою для складання протоколу про адміністративне правопорушення та не є перешкодою для ухвалення відповідного рішення судом за відсутності сумнівів у правильності встановлення особи правопорушника. Такі сумніви у апеляційного суду відсутні.

Не може бути підставою для скасування постанови місцевого суду та обставина, що стосовно ОСОБА_1 безпосередньо перед подією, яка призвела до складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якого була винесена оскаржувана постанова, був складений протокол за ст. 130 КУпАП і він не був відсторонений від керування транспортним засобом. Так, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, яке є предметом даного розгляду у суді апеляційної інстанції, є окремою подією і має самостійну адміністративно правову кваліфікацію. Будь-які раніше вчинені ОСОБА_1 правопорушення не можуть впливати на вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення та вини ОСОБА_1 у його вчиненні. Та обставина, що після складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 продовжив керування транспортним засобом свідчить про нехтування ним вимогами закону та безвідповідальне ставлення до прийнятих у суспільстві норм поведінки.

Апеляційний суд при цьому звертає увагу на фактичні обставини вчиненого адміністративного правопорушення та дії поліцейських у процесі його виявлення та фіксації. Ці обставини встановлюються із відеозаписів, що зроблені за допомогою нагрудних камер поліцейських, скопійовані на CD-диски та приєднані до матеріалів справи: файл 4414941, запис 0000987, ID реєстратора 473511 (в подальшому - запис 1) та файл 4414942, запис 0177016,IDреєстратора 473522 (в подальшому - запис 2). Так, як зазначалось раніше, ОСОБА_1 був зупинений із причин, які передбачені законом та він був проінформований про причини зупинки (запис 1, 00,11 хв., 00,23-24 хв.). будь-яких заперечень від ОСОБА_1 в частині факту керування ним автомобілем від останнього ні під час зупинки, ні у ході встановлення обставин адміністративного правопорушення не надходило. Поліцейськими обґрунтовано були встановлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння. Із обох відеозаписів у ОСОБА_1 дійсно вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді порушення координації рухів та порушення мови, що давало поліцейським обґрунтовані підстави висунути вимогу про необхідність проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння. Ознаки алкогольного сп`яніння поліцейськими були доведені до відома ОСОБА_1 (запис 1, 00,19 хв., 00, 25 хв.). На вимогу поліцейських, пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою технічного засобу або у лікаря нарколога ОСОБА_1 відмовився (запис 1, 00,25 хв.) Ця відмова є чіткою, зрозумілою і не передбачає неоднозначного її тлумачення. Така ж інформація зафіксовані і на записі 2, який був зроблений нагрудною камерою іншого поліцейського. Аналіз указаних відеозаписів доводить те, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, що указує на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Порушень вимог КУпАП в частині процедури виявлення та фіксації адміністративного правопорушення та у ході розгляду справи місцевим судом апеляційним судом не встановлено.

Наведене у своїй сукупності указує на необґрунтованості поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 05 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її скасування чи зміни апеляційний суд не вбачає у зв`язку із чим залишає цю поставу без змін, а у задоволенні апеляційної скарги - відмовляє.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні апеляційної скарги захисника Кравченка Ю.В. відмовити.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 05 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк