Справа № 642/5664/24
Провадження №3/6421732/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Грінчук О.П., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №258665 від 13.09.2024, 05.09.2024 за адресою проживання гр. ОСОБА_1 не виконала покладених на неї обов`язків по догляду за дитиною, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала за адресою АДРЕСА_2 , на подвір`ї, без нагляду дорослих, в результаті чого наїхала на іграшковому квадроциклі на іншу дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пообіцяла посилити контроль над дитиною. Також надала суду розписку, згідно якої мати дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зазначила, що вона отримала від ОСОБА_1 суму матеріального та морального збитку, заподіяного в результаті інциденту з її дитиною, що мав місце 05.09.2024, жодних претензій до ОСОБА_1 та її доньки, ОСОБА_2 , не має.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Диспозиція цієї статті є бланкетною (відсилочною), не конкретизованою, а такою, що скеровує до норм законодавства України, які регулюють обов`язки батьків по відношенню до дітей.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Таким чином, об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП (залишення малолітньої дитини надворі без нагляду), доведена дослідженими письмовими доказами: ВАД №258665 від 13.09.2024; письмовими та усними поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Згідно із ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за малозначністю і оголосити їй усне зауваження, оскільки діяння, вчинене нею, хоч і містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, але її дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам. Також судом враховується розписка гр. ОСОБА_4 про відсутність будь-яких претензій до ОСОБА_1 .

Згідно із ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, слід звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст.22,184,268,284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя