Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2890/24
Провадження № 3/376/999/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2024 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Ловінська С. С. , розглянувши матеріали, які надійшли від Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олишівка, Чернігівської області, одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , командир 2 роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , (посвідчення офіцера НОМЕР_2 , виданий 08.11.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 ),

За ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Капітан ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира 2 роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 та будучи військовою службовою особою, відповідає за бойову готовність роти, всупереч вимог статей 11, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушуючи покладені на нього функціональні обов`язки військової служби, 06 липня 2024 року о 17 год. 25 хв отримавши доповідь про перебування під час виконання обов`язків військової служби підлеглого йому військовослужбовця солдата ОСОБА_2 , у стані алкогольного сп`яніння, начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 про правопорушення не доповів та не вжив заходів щодо направлення солдата ОСОБА_2 для огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим сприяв уникненню від притягнення до адміністративної відповідальності солдату ОСОБА_2 , створивши загрозу для зниження бойової готовності роти. Вказаними діями Капітан ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просив розгляд справи провести у його відсутність, вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.

За таких обставин, визнаю можливим справу розглянути без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки перешкод для такого розгляду, визначених ч.3 ст. 268 КУпАП, не має.

Дослідивши матеріали справи, дійшла наступних висновків.

Відповідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні настав з 18 березня 2014 року відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та абз. 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022, від 12 серпня 2022 року №253/2022, від 07 листопада 2022 року №757/2022, від 06 лютого 2023 року №58/2023, від 01 травня 2023 року №254/2023, від 26 липня 2023 року №451/2023, від 06 листопада 2023 року №734/2023, від 05 лютого 2024 року № 49/2024, від 06 травня 2024 року №271/2024 року, від 23 липня 2024 року № 469/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжено, в тому числі із 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року на 90 діб.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Статтею 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що командир роти зобов`язаний, в тому числі організовувати своєчасне одержання, правильну експлуатацію, збереження, технічне обслуговування і ремонт озброєння, техніки, казарменого інвентарю, речового, технічного та іншого майна роти (корабля), перевіряти не менше ніж один раз на місяць їх наявність, стан та облік (командирові корабля - не менше ніж один раз на місяць робити огляд корабля, його озброєння, боєприпасів, технічних засобів і здійснювати щоденний обхід корабля). Результати огляду озброєння, боєприпасів та техніки записувати до книги огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів.

Згідно ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з ч. 4 ст. 15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, якщо це діяння вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Недбалим ставленням до військової служби є несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія).

Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Отже, правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП, вчинено капітаном ОСОБА_1 в умовах особливого періоду та вина останнього у його вчиненні, крім визнання ним вини, підтверджується також даними: протоколом про військове адміністративне правопорушення №36 від 25.09.2024 року, яким зафіксовано подію; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; актом проведення службового розслідування; витягом із наказу №316 від 07.07.2024 року «Про призначення службового розслідування» №38 від 09.08.2024 року « Про результати службового розслідування»; Рапортом від 07.07.2024 року; іншими матеріалами справи.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в сукупності, приходжу до висновку про доведеність винуватості капітана ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Визначаючи вид адміністративного стягнення, враховую характер вчиненого ОСОБА_1 , правопорушення, особу правопорушника, майновий стан, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є щире розкаяння винного. Обставин, що обтяжують його відповідальність не встановлено.

За вказаних обставин, вважаю доцільним обрати ОСОБА_1 стягнення, необхідне й достатнє для попередження скоєння ним нових правопорушень у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 33-35, ч.2 ст.172-15,283, 284 КУпАП, ст. 4 ч.2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Штраф необхідно внести через установу банку України на розрахунковий рахунок: Отримувач: ГУК у Київській обл/Сквирська міс/21081100, Сквирська міська ТГ, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37955989; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку: UA0010844; Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійокна користь держави за ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (код отримувача 37955989, рахунок №UA0010844, назва отримувача: ГУК у м.Києві/Сквирська міс/22030101, код ЄДРПОУ суду 37955989 банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Згідно із ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень ( ч.2 ст. 308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілими до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С. С. Ловінська