Справа № 308/2639/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Лемак О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.164 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ № 942224 від 17.01.2024 року слідує, що 17.01.2024 року о 11 год. 17 хв. ОСОБА_1 у с. Тийглаш а/д М-06 827 км. перебуваючи на робочому місці АЗС «ВСТ-ОЙЛ» здійснював продаж пального без висновку на оцінку впливу на довкілля та дозволу забруднюючих речовин та їх викиди в атмосферне повітря, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи, своєчасно і належним чином повідомлявся, однак на розгляд справи не з`явився, подав до суду письмові пояснення, в яких вказує, що він не є суб`єктом господарської діяльності, не здійснює господарську діяльність, а працює на посаді касира торговельного залу АЗС №86 ТОВ «ВСТ-ОЙЛ», тобто не є посадовою особою ТОВ «ВСТ-ОЙЛ», на яку покладається відповідальність щодо отримання дозвільних документів. Пояснює, що ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» 26.07.2023 отримало ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р., с. Тийглаш, автодорога Київ-Чоп, 827+0,50, отже здійснює діяльність за наведеною адресою на законних підставах. У зв`язку з наведеним просив суд закрити провадження у справі за ч. 1 ст. 164 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльностіз порушенням умов ліцензування, а так самобез одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № ВАВ № 942224 від 17.01.2024 року, ОСОБА_1 17.01.2024 року о 11 год. 17 хв. у с. Тийглаш а/д М-06 827 км. перебуваючи на робочому місці АЗС «ВСТ-ОЙЛ» здійснював продаж пального без висновку на оцінку впливу на довкілля та дозволу забруднюючих речовин та їх викиди в атмосферне повітря, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Норма ч. 1 ст. 164 КУпАП має бланкетний характер, оскільки у своїй диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тобто в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує одержання дозволу на проведення певного виду господарської діяльності.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено норми спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує одержання дозволу на проведення певного виду господарської діяльності, зокрема відсутнє посилання на ст. 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", якою визначено обов`язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, щодо охорони атмосферного повітря, тобто зміст протоколів є неконкретизованим.

Статтею 1 Закону України "Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності" затверджено Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності.

Пунктом 30 вище згаданого Переліку визначено, що відповідно до Закону України "Про охорону атмосферного повітря" видається дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Стаціонарним джерелом забруднення, відповідно до п. п. 14.1.230 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України є підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу та/або скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Строк дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, - сім років, об`єкт якого належить до другої групи, - десять років, об`єкт якого належить до третьої групи, - необмежений.

Тобто, для отримання відповідного дозволу, об`єкт має бути стаціонарним і відноситись по певної групи, від чого залежить і строк дії дозволу.

Таким чином, підприємство набуває право на експлуатацію обладнання, з якого в атмосферне повітря надходять забруднюючі речовини, лише після отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а відтак експлуатація такого обладнання без отримання дозволу є правопорушенням та підставою для застосування встановлених законодавством заходів реагування.

Разом з тим, в матеріалах адміністративної справи інформація, до якої групи, як об`єкт викидів забруднюючих речовин в атмосферу, відноситься суб`єкт господарювання, відсутня.

На виконання ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 року N 1598 затверджено "Перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню".

У протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не вказано, які саме викиди ймовірно спричинило обладнання на АЗС та чи взагалі це обладнання здійснює викиди, які входять до переліку, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 року N 1598.

Необхідно було встановити обов`язкову наявність ознаки правопорушення - здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Фіксування відповідних викидів здійснюється у встановленому Законом порядку, в тому числі шляхом проведення відповідних вимірювань із застосуванням спеціальних технічних засобів.

За відсутності даних про проведення будь-яких інструментальних, лабораторних досліджень, які б підтверджували те, що від роботи обладнання АЗС здійснюються викиди забруднюючих речовин, які підлягають державному регулюванню, здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами АЗС не доведено. Будь-яких об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП до протоколу не долучено.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря пов`язується з безпосередньою наявністю у суб`єкта господарювання діючих (працюючих, таких, що безпосередньо здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферу, а не таких, що потенційно в майбутньому можуть здійснювати викиди) стаціонарних джерел забруднення, які є нерухомими об`єктами (зберігають свої просторові координати протягом певного часу), належать йому на праві власності або іншому речовому праві та використовуються ним у виробництві.

Відтак, документально не доведено, що АЗС «ВСТ-ОЙЛ» експлуатує технологічне обладнання, пов`язане з утворенням забруднюючих речовин, та здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, для яких потрібен дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, норми з обґрунтуванням, які обов`язки повинен був вчинити ОСОБА_1 та не вчинив, зміст об`єктивної сторони правопорушення при викладенні обставин його вчинення не розкрито, а лише констатовано факт вчинення такого правопорушення без посилання на норму закону.

Частиною 1 ст.55 ГК України встановлено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

У відповідності до ч.2ст.55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Тобто, суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення порядку провадження господарської діяльності (ст.164 КУпАП) в даному випадку має виступати суб`єкт господарської діяльності.

В матеріалах даної справи не містяться відомостей про те, що ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт господарювання, а навпаки, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, що ОСОБА_1 працює на посаді касир в торговому залі «АЗС «ВЕСТ ОІЛ».

Враховуючи наведене, судом встановлено, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення викладеного у протоколі, оскільки він самостійно не здійснює господарську діяльність і не зареєстрований відповідно до закону як підприємець та не є керівником чи іншою посадовою особою господарської організації, а тому в його діях відсутній склад вказаного правопорушення, передбаченого за ч.1ст.164 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи. Кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували здійснення ним господарської діяльності, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283,284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.164 КУпАП, закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Лемак