ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1649/24 Номер провадження 33/814/939/24Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засіданні Леуською Л.Я., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Костенка В.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського суду Полтавської області від 11 липня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, маючого на утриманні неповнолітню дитину, інші дані суду не відомі,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605, 60 гривень на користь держави.

Згідно постанови судді, 14.04.2024 о 07 год 38 хв в с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2Б, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Chevrolet AVEO, д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку за допомогою приладу Drager на місці, результат становив 1, 15 % проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів законних підстав зупинки транспортного засобу за керуванням ОСОБА_1 .

Зауважує, що працівниками поліції не зафіксовано як факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , що є обов`язковою умовою відповідальністю за ч.1 ст. 130 КУпАП., так і порушення Правил дорожнього руху України, що могло бути підставою зупинки транспортного засобу.

Вказує про не безперервність відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який вівся не повному обсязі.

У матеріалах справи відсутнє вилучення посвідчення водія ОСОБА_1 , відсутні докази щодо відсторонення від керування транспортним засобом, що на переконання апелянта свідчить про порушення процедури у процесі притягнення до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши адвоката Костенка В.Г. та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в підтримку апеляційної скарги, приходжу наступних висновків.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статі.

За приписами пп. «а» п. 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №629489 від 14 квітня 2024 зафіксовано порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» ПДР України.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентною особою в межах повноважень, наданих їй, в якому чітко викладено як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. Якихось істотних недоліків протоколу, які б тягли визнання його недопустимим доказом, не вбачається.

Належить звернути увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_2 не оскаржувалися.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується результатами проведеного тесту №262 від 14.04.2024 за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 67510, відповідно до якого вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1,15% проміле. Такий результат ОСОБА_1 не оспорював, про що свідчить його власноручний підпис у цій роздруківці.

За змістом статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Більше того, за змістом самого протоколу ОСОБА_1 , будучи ознайомленим із своїми правами, передбаченими ст.63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, погодився з даними протоколу та підписав його без жодних зауважень по суті.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції, в тому числі щодо причин зупинення транспортного засобу або при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 , оскарження їх дій або бездіяльності згідно чинного законодавства України матеріали справи не містять, а отже суб`єктивні твердження апелянта з цього приводу, а саме безпідставності зупинки транспортного засобу та того, що він не керував транспортним засобом, є необґрунтованими.

Крім того із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не наголошував поліцейським на тому, що не він перебував за кермом транспортного засобу та в ході розмови з працівниками поліції не заперечував факту керування транспортним засобом, на запитання поліцейського звідки їхав, пояснював, що «їхав в центр». Інших сторонніх осіб поруч з ОСОБА_1 із відеозапису не вбачається.

Протокол складений працівниками поліції без жодних зауважень ОСОБА_1 щодо безпідставності зупинки транспортного засобу. Така версія ОСОБА_1 виникла лише на стадії судового розгляду у суді першої інстанції.

В ході апеляційного розгляду були перевірені показання ОСОБА_1 про обставини зупинки та недоведеності факту керування транспортним засобом.

Так, в ході апеляційного розгляду справи за клопотання сторони захисту допитаний інспектор взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Полтавській області Грома Д.Ю., який 14 квітня 2024 року склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та вказав, що під час патрулювання по місту проводилась перевірка транспортних засобів у зв`язку з надходженням орієнтування на військового, який самовільно залишив військову частину та пересувався на автомобілі, був зупинений транспортний засіб Chevrolet AVEO, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 для перевірки документів, в ході якої у водія виявлені та зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння, внаслідок чого запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, результати якого виявилися позитивними, вміст алкоголю склав 1.15%, та було складено протокол про адміністративне правопорушення. При цьому працівник поліції вказав, що патрульний автомобіль знаходився на одній стороні дороги, а транспортний засіб Chevrolet AVEO, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 було зупинено на протилежній стороні приблизно через 60 метрів, у зв`язку з чим прямого фіксування руху транспортного засобу здійснено не було, ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу заперечень щодо причин зупинки не наводив.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом Chevrolet AVEO, д.н.з. НОМЕР_2 , є безпідставними та спростовуються дослідженими та правильно оціненими доказами. Такі показання свідчать про намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження апеляційним судом.

Матеріалами справи встановлено, що працівниками поліції забезпечено та дотримано процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці за його згодою, як того вимагають положення статті 266 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що відеозапис наданий працівниками поліції фрагментарний, не є безперервним не спростовують фактичних обставин справи та підтверджують факт проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з фіксуванням його результатів.

Також встановлено, що, хоча відеозапис працівника поліції є не безперервним, проте будь-якого підроблення, псування чи спотворення запису під час апеляційного розгляду не виявлено. Не зазначає про таке і апелянт.

Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги, що у матеріалах справи відсутнє вилучення посвідчення водія також не заслуговують на увагу, оскільки відсутність факту вилучення посвідчення водія не впливає на склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Окрім того, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія пред`являлося через Додаток «Дія».

Слід також наголосити, що відсторонення водія від керування не є, ані складовою частиною адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ані його кваліфікуючою ознакою, а відсутність акту про відсторонення від керування водія, не є істотним порушенням та не спростовує провину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та на склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не впливає.

Проаналізовані вище докази у своїй сукупності цілком і беззаперечно вказують про правильність висновків суду щодо належного встановлення обставин доведеності факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, які давали суду обґрунтоване право притягнути його до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, приходжу висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 11 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко