Справа № 145/1473/24
Провадження №3/145/794/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2024 р. селище Тиврів

Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області Патраманський І. І. , розглянувши матеріали, що надійшли від ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ст.122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №882637 від 06.08.2024, 03.08.2024 о 00 год 10 хв в м. Вінниця, вул. Київська,29, водій ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП з транспортним засобом Citroen C-Elysee, д.н.з. НОМЕР_2 , самовільно залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 А Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно 03.08.2024, перебуваючи в дворі будинку № 29 по вул. Київська в м. Вінниці, рухався заднім ходом на власному автомобілі марки VOLKSWAGEN Golf. При русі він ніяких сторонніх звуків не чув. Сигналізації на припаркованих автомобілях не спрацьовували, тому він був впевнений, що здійснив маневр вдало та поїхав. Пошкоджень на власному транспортному засобі не виявив. Про те, що він зачепив під час руху інший автомобіль, дізнався від працівників патрульної поліції. Після цього звя`зувався з власником пошкодженого авто, який претензій матеріального характеру до нього не має. Факт дорожньо-транпортної пригоди визнав. Водночас вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП не визнав. Зазначив, що оскільки він не поміттив, що скоїв зіткнення з припаркованим авто, вважав що факту ДТП не було, і як наслідок він не мав умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди. У звязку з цим в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №882637 від 06.08.2024, 03.08.2024 о 00 год 10 хв в м. Вінниця, вул. Київська,29, водій ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП з транспортним засобом Citroen C-Elysee, д.н.з. НОМЕР_2 , самовільно залишив місце пригоди

Відповідно до копії протоколу серії ААД № 432740 03.08.2024 о 00 год 10 хв в м. Вінниці по вул. Київська, 29, водій ОСОБА_1 керував ТЗ VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом допустив наїзд на припаркований автомобіль Citroen C-Elysee, д.н.з. НОМЕР_2 .

З дослідженої в судовому засіданні схеми місця дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що 03.08.2024 року по вул.Київська, 29 в м. Вінниці сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої, припаркований транспортний засіб Citroen C-Elysee, д.н.з. НОМЕР_3 , отримав пошкодження та було завдано матеріальних збитків.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Пунктом 2.10а Правил дорожнього руху передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо- транспортної пригоди особами, до якої вони причетні. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06.08.2024 року серії ААД № 882637, 06.08.2024 року о 00 год 10 хв в м. Вінниця, вул. Київська,29, водій ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП з транспортним засобом Citroen C-Elysee, д.н.з. НОМЕР_2 , самовільно залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 А Правил дорожнього руху.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено рапорти працівників поліції від 03.08.2024 та 06.08.2024 року та письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 .

Однак суд вважає, що надані докази підтверджують лише факт дорожньо-транспортної пригоди. Доказів, які б підтверджували обізнаність ОСОБА_1 з фактом дорожньо-транспортної пригоди (зокрема будь-які докази, які б підтверджували те, що він дійсно відчув зіткнення, вийшов з автомобіля для огляду свого або іншого автомобіля тощо) суду не надано. Постановами Тиврівського районого суду Вінницької області від 20.08.2024 та від 09.09.2024 матеріали справи направлялись на доопрацювання у звязку з недолученням до матеріалів свідчень очевидців ДТП. Однак, заначені матеріали повернулись на адресу суду з рапортами щодо неможливості одержання письмових пояснень свідків.

Водночас, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, він залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, оскільки не помітив, що завдав пошкоджень іншому автомобілю. Вважав при цьому, що ніякої дорожньо-транспортної пригоди не скоєно. Жодного умислу покидати місце дорожньо-транспортної пригоди у нього не було, однак через те, що він на той час не відчув зіткнення та не розумів, що причетний до дорожньо-транспортної пригоди, продовжив рух власним транспортним засобом. Про те, що сталася дорожньо-транспортна пригода йому стало відомо згодом від працівників поліції.

Суд зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які б вказували на наявність умислу в ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Дослідженими в судовому засіданні доказами не підтверджується, що ОСОБА_1 умисно допустив порушення п. 2.10а Правил дорожнього руху.

Таким чином, обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, під час судового розгляду справи свого підтвердження не знайшли. У справі відсутні будь-які інші докази на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п. 2.10а Правил дорожнього руху (наприклад, відео- та/або фото фіксація).

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи обставини справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять достатніх доказів, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не здобуто таких доказів і під час судового розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За встановлених при розгляді справи обставин, суд , оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, тому провадження в справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33,40-1,122-4,221, 247, 284,285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Патраманський І. І.