Справа № 610/3269/24
Провадження № 3-зв/610/5/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2024м. Балаклія

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Феленко Юрій Анатолійович, за участю секретаря судового засідання: Петрової І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Балаклійського районного суду Харківської області Тімонової В.М. від участі розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

03.09.2024 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2024 справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (судова справа № 610/3269/24, № 3/610/794/2024) була розподілена для розгляду судді Тімоновій В.М.

25.09.2024 ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді ОСОБА_2 від участі у розгляді вищезазначеної справи.

Відвід обґрунтований тим, що суддя Тімонова В.М. розглядала справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Під час розгляду цієї справи його було позбавлено права на подання доказів, оскільки було відмовлено у задоволенні клопотання про допит уповноваженої особи, яка склала протокол. З рішення Харківського апеляційного суду по вказаній справі вбачається, що суддя Тімонова В.М. належним чином не довела змісту постанови від 10.11.2023. У зв`язку з вищенаведеним вважає таку поведінку судді не прийнятною, упередженою та такою, що може позбавити його права на справедливий суд.

Суддя Тімонова В.М. не виявила бажання брати участь у розгляді заяви та надавати пояснення.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву про відвід судді підтримав із наведених у ній підстав.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено поняття "відвід судді", "самовідвід" та порядку розгляду таких заяв.

Водночас Рада суддів України у рішенні від 08.06.2017 № 34 роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства, може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Одним з найважливіших прав людини в сучасній демократичній державі є право на справедливий суд. Забезпечення справедливого правосуддя, яке базується на верховенстві права, витікає з низки міжнародних нормативно-правових актів, ратифікованих Україною, а отже є частиною національного законодавства, а також міжнародних зобов`язань, порушення яких призводить не лише до накладання відповідних, але й до значних репутаційних втрат, що прямо відзначаються на міжнародному положенні нашої держави та низка інших негативних наслідків. Одним з таких документів є Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікована Україною 17.07.1997.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Статтею 2 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Цей Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантію ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 21-22 рішення у справі "Надточій проти України").

Таким чином, керуючись принципом верховенства права та загальними засадами судочинства з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка відносить справи про адміністративне правопорушення до "кримінального провадження", при розгляді заяви про відвід судді, яка розглядає справу про притягнення до адміністративної відповідальності, слід застосувати принцип аналогії закону найбільш близької галузі права, а саме кримінального процесуального права.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Із заяви про відвід, вбачається, що доводами заявника є те, що суддя Тімонова В.М. розглядала справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 та, оскільки за цією постановою його було визнано винуватим і накладено на нього адміністративне стягнення, вважає, що суддя Тімонова В.М. є упередженою саме до нього.

Тобто єдиним аргументом ОСОБА_1 є рішення судді Тімонової В.М., ухвалене в іншій справі, яке до того ж постановою Харківського апеляційного суду від 30.01.2024 залишено без змін, що не є підставою для відводу.

Проте належить звернути увагу заявника, що кожне рішення у справі є індивідуальним та розглядається судами окремо. Особиста неупередженість судді повинна презюмуватись доти, доки не буде доведено протилежне (Hauschildt v Denmark від 24.05.1989 &47).

Більш того, посилання ОСОБА_1 на упередженість судді Тімонової В.М. через ухвалення нею постанови про притягнення його до адміністративної за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не свідчать про її упередженість та необ`єктивність.

З урахуванням наведених обставин посилання ОСОБА_1 в заяві про відвід є суто суб`єктивними. Твердження про упередженість судді Тімонової В.М. є необґрунтованими та безпідставними, а тому немає будь-яких процесуальних або фактичних підстав для задоволення заяви про відвід судді.

Керуючись ст. 283 КУпАП, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 75, 76 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Балаклійського районного суду Харківської області Тімонової В.М. від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 (судова справа № 610/3269/24, № 3/610/794/2024) задовольнити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 27 вересня 2024 року.

СуддяЮ.А. Феленко