Номер провадження 3/754/437/24
Справа №754/305/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 січня 2024 року м.Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Соловйов Олег Леонідович, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1

за ст.ст.122-4, 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

25.12.2023 о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в м. Києві по проспекту Червоної Калини, 7А, керуючи авто «TOYOTA», державний номерний знак НОМЕР_3 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припарковане авто «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_4 . Авто отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки власникам. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.10.9 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 , ставши учасником дорожньо-транспортної пригоди за вказаних обставин, місце події залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання надав заяву, в якій провину визнав, пояснив, що являється військовослужбовцем та покинув місце дорожньо-транспортної пригоди через службову зайнятість.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП не є обов`язковою, і тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП підтверджується зібраними матеріалами у справі:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 727257 від 02.01.2024;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 727258 від 02.01.2024;

- схемою місця ДТП;

- поясненнями ОСОБА_2 ;

- поясненнями ОСОБА_1 ;

- протоколом огляду транспортного засобу від 02.01.2024;

Відповідно до п. 10.1. Правил дорожнього руху України, Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб. Згідно п. п. «а» п. 2.10 Правил дорожнього руху України, водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок порушення ОСОБА_1 п.п.10.9 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

Так, відповідно до п.2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.

Обов`язки, відповідно до п.2.10 ПДР України покладаються на водія не залежно від наявності чи відсутності його вини у виникненні дорожнього-транспортної пригоди до якої він причетний, і є спрямовані на збереження слідів та інших доказів щодо дорожньо-транспортної пригоди з метою її подальшого повного, чіткого та об`єктивного оформлення, фіксування важливих обставин дорожньої транспортної пригоди, можливості притягнення винних осіб до відповідальності, захисту прав потерпілих.

Однак, не зважаючи на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження, водій ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаним про свою причетність до ДТП самовільно залишив місце пригоди, чим міг знищити, приховати сліди пригоди, якими може бути доведена чи спростована вина учасників пригоди, що може позбавити в подальшому можливості притягнення саме винної особи до відповідальності за скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди. Правила дорожнього руху України вимагають від водіїв виключної уваги при русі, а наявність свідка події вказує на звернення уваги сторонніх осіб, що не могло залишитись непоміченим з боку водія ОСОБА_1 . Тому дії останнього із залишення місця пригоди та неповідомлення поліції про ДТП, суд розцінює, як намагання уникнути від відповідальності за вчинене.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкція статті 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Санкція статті 122-4 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховуються обставини вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь вини правопорушника, його особа, який провину визнав, з потерпілої примирився, тому вважаю необхідним та достатнім стягненням для правопорушника буде накладення штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору становить 0,2 % розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Керуючись ст. 23, 24 ч.1 п.2, 33, 36, 122-4, 124 КУпАП,суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнетти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя О. Соловйов