Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/714/24
Провадження № 3/670/488/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року селище Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Мусієнко М.Б., розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерки, за ч. 1 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

згідно з протоколом серії ВАД № 235620 від 09.09.2024 ОСОБА_1 09.09.2024 о 17 год. 30 хв. за місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 здійснила продаж рідини прозорого кольору з різким запахом алкоголю у пластиковій пляшці об`ємом один літр, чим порушила вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнала та пояснила, що не здійснювала продаж алкогольних напоїв. Громадянин ОСОБА_2 до неї не приходив та їй не знайомий.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність осіб за роздрібну або оптову торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку. Ч. 1 ст. 156 КУпАП є бланкетною нормою, яка відсилає до статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає дії суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.

Крім того, відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно зі ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Водночас, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 є пенсіонеркою, будь-які відомості про те, що остання є особою, яка здійснює господарську діяльність, в матеріалах справи відсутні, а тому суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, а отже вбачається відсутність складу даного правопорушення.

Також санкція ч.1 ст. 156 КУпАП передбачає обов`язкову конфіскацію товарів та виручки від продажу. У матеріалах справи відсутня інформація про вилучені кошти від продажу алкогольних виробів.

Суд не повинен самостійно збирати інформацію, яку необхідно збирати особам, що складають протокол про адміністративне правопорушення.

В ст. 62 Конституції України законодавець закріпив, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

При розгляді справи про притягнення конкретної особи до адміністративної відповідальності, саме протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є предметом дослідження та оцінки суддею в судовому засіданні при розгляді справи по суті (ст. 279 КУпАП).

Стаття 256 КУпАП визначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Предметом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, є алкогольні напої без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку. З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що останній придбав пластикову пляшку з алкоголем. Жодних доказів того, що рідина у цій пластиковій пляшці була саме алкогольним напоєм, суду не надано. Зазначене вказує на відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАД № 235620 від 09.09.2024, що надійшов до суду, не викладена суть правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП. Зокрема, не зазначено кому була здійснена реалізація алкогольних напоїв, а саме не вказано прізвище цієї особи, як свідка, та його адресу; не вказано назву алкогольних напоїв, у продажі яких обвинувачується ОСОБА_1 та ціна за якою було здійснено продаж алкогольних напоїв.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у протоколі повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Тому суддя не бере до уваги протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 235620 від 09.09.2024, що надійшов до суду, оскільки викладені в ньому обставини щодо торгівлі алкогольними напоями не підтверджуються жодним іншим доказом по справі.

При цьому суддя наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також рішення Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєв проти Росії» від 30.05.2023, відповідно до якого у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, а тому провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 247, 283, 284, 294 КУпАП, ст. 62 Конституції України,

ПОСТАНОВИВ:

справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького а пеляційного суду через Віньковецький районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Мар`яна МУСІЄНКО