Справа№938/350/24
Провадження № 3/938/407/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно даних протоколу: місце проживання: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

в с т а н о в и в:

що ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалась адмінстративному стягненню за вчинення адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст.130 КУпАП, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, при таких обставинах.

11.04.2024 о 14.28год в с. Криворівня Верховинського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом "BАЗ 2109", номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року, оскільки гр. ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності Косівським районним судом за ч.2 ст.130 КУпАП 25.04.2023, та 03.07.2023.Косівським районним судом за ч.2 ст.130 КУпАП.

Таким чином своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення за ч.3 ст.130 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення, повторно, після дооформлення надійшла 20.06.2024 та була призначена до розгляду на 10.07.2024. В подальшому, у зв`язку з неявкою в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності розгляд справи, неодноразово відкладався.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання, не з`явився чотири рази, а саме:10.07.2024, 29.07.2024, 06.09.2024 та 27.09.2024, хоча належним чином був повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив.

Зокрема, виклик особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання здійснювався, шляхом скерування судової повістки про виклик, на поштову адресу його місця проживання, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення. Згідно рекомендованих повідомлень про врученя поштового відправлення, судову повістку про виклик ОСОБА_1 в судове засідання на 06.09.2024, було вручено йому 17.08.2024, а судову повістку про виклик в судове засідання на 27.09.2024 - 15.09.2024

Окрім цього, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності було додатково повідомлено про дату та час судового засідання, шляхом розміщення на офіційному Web-сайті Судової Влади України оголошення про його виклик до Верховинського районного суду Івано-Франківської області.

У матеріалах справи відсутні будь-які інші контакти, за якими можна було повідомити останнього про дату судового засідання.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

У своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судом з достатньою мірою вжито всіх заходів для надання можливості ОСОБА_1 надати свої аргументи під час слухання справи у суді, а його неявка на переконання суду є обраним способом захисту спрямованого на уникнення від притягнення до адміністратвиної відповідальності. А тому завершення розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 жодним чином не призведе до порушення його процесуальних прав.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею ст.280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з диспозицією ч.3 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, у разі вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.п.6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до частин 1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КпАП України підтверджується наступними доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №585522 від 11.04.2024, який надійшов до суду після дооформлення та, згідно якого водій ОСОБА_1 11.04.2024 о 14.28год в с. Криворівня Верховинського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом BАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року, оскільки гр. ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності Косівським районним судом за ч.2 ст.130 КУпАП 25.04.2023, та Косівським районним судом за ч.2 ст.130 КУпАП -03.07.2023;

- копією постанови Косівського районного суду Івано-Франківської області від 25.04.2023 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП ;

- копією постанови Косівського районного суду Івано-Франківської області від 03.07.2024 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП ;

- копією постанови серії ЕНА№1883283 від 11.04.2024, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.4 ст.126 КУпАП.

- доданим до матеріалів справи диском із відеозаписами події що мала місце 11.04.2024, який було оглянуто в судовому засіданні.

Так, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення ААД №585522 від 11.04.2024 диск містить відеозаписи із відео реєстратора закріпленого на службовому автомобілі поліцейських та з нагрудних камер поліцейських, та містять інформацію про події, що мали місце 11.04.2024 в с. Криворівня Верховинського району Івано-Франківської області, під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Зокрема, що 11.04.2024 о 14:28год в с. Криворівня Верховинського району Івано-Франківської області, працівниками поліції, був зупинений автомобіль марки "BАЗ 2109", номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Підійшовши до транспортного засобу та представившись, поліцейським, водію було роз`яснено, що причиною зупинки, є те, що він та пасажир транспортного засобу під його керуванням, не були пристебнуті ременем безпеки. Після чого, водію пред`явлено законну вимогу, надати посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб. Водій, відразу не надав вказані документи, а в подальшому надав лише технійчний паспорт на автомобіль, щодо посвідчення водія, то зазначив, що такого у нього, немає. Також водій не мав при собі документів, що посвідчують особу, однак показав документи в застосунку "Дія" на мобільному пристрої, працівниками поліції з допомогою службового планшету було встановлено, що водій ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами, та такий двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП. В подальшому, під час спілкування з особою-водієм зупиненого транспортного засобу, працівниками поліції було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, та запропоновано останньому, пройти огляд на визначення факту вживання алкоголю, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою сертифікованого приладу- газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі, а саме Верховинській багатопрофільній лікарні. Від запропонованих оглядів водій ОСОБА_1 , відмовився. Працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, за ч.3 ст.130 КУпАП. Також ОСОБА_1 було роз`яснено його права. Після складення протоколу поліцейським було оголошено ОСОБА_1 його зміст. Від підпису у протоколі та отриманні його копії ОСОБА_1 , відмовився. Водія було відсторонено від керування транспортним засобом. Автомобіль залишено на місці зупинки. Також відносно ОСОБА_1 було винесено постанову за ч.4 ст.126 КУпАП.

Відеозапис обставин події містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейських під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст.251 КУпАП.

З переглянутого судом відеозапису прослідковується чітка послідовність подій, які відбувались 11.04.2024 під час складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, які беззаперечно підтверджують відомості, викладені в протоколі та вину ОСОБА_1 . Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів стороною захисту не надано і не встановлено таких обставин і під час розгляду справи.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП;

До матеріалів справи також долучено рапорт поліцейського Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області А. Пататюка від 12.04.2024, згідно якого він доповідає про обставини події, що мали місце 11.04.2024. Зокрема, щодо зупинки транспортного засобу "BАЗ 2109", номерний знак НОМЕР_1 та складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно його водія ОСОБА_1 . Відображені у рапорті обставини повністю співпадають з обставинами, що зафіксовані на диску, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддя вважає, що вказаний рапорт за своїм правовим змістом не є доказом, проте є документом, яким поліцейський інформує керівництво про обставини події, законність та обґрунтованість дій поліцейських під час виявлення водія з ознаками алкогольного сп`яніння. Вказаний документ містить дані, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та доповнюють їх.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Дослідивши матеріали справи, вважаю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КпАП України, а саме, відмова водія пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, особою, який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню передбаченому ст.130 КУпАП.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, не надано.

Обставини що пом`якшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007р. зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи ступінь та характер вчиненого правопорушення, істотність наслідків вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, поведінку особи, що притягається до адміністративної відповідальності, яка вказує на її стійку протиправну направленість, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також те, що ОСОБА_3 вчинив правопорушення, пов`язане з безпекою руху транспорту, суд вважає, що з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення та запобіганню скоєння нею нових правопорушень ОСОБА_1 необхідно призначити стягнення за ч.3 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Разом з тим, оскільки в матеріалах справи відсутні докази належності ОСОБА_1 транспортного засобу, суд призначає покарання в межах санкції статті без конфіскації транспортного засобу.

Також суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Так, постановою Косівського районного суду від 03.07.2024 ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортним засобом на строк 3 (три) роки. Вказана постанова суду набрала законної сили 14.07.2023.

Відповідно до ч.2 ст.317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.3 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років, без конфіскації транспортного засобу, та на підставі ч.3 ст. 30 КУпАП приєднати до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, призначеного цією постановою, невідбуту частину стягнення, призначеного постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 03.07.2024 року, а саме 1 рік 9 місяців 16 днів (невідбута частина стягнення). Та призначити остаточне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 11 років 9 місяців 16 днів.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з ОСОБА_1 судовий збір.

Керуючись статтями 24, 27, 40-1, 126, 130, 247,251,252, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000,00 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 10 років, без конфіскації транспортного засобу.

На підставі ч.3 ст.30 КУпАП призначити остаточне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 11 років 9 місяців 16 днів.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Роман ДЖУС