Справа №573/50/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Свиргуненко Ю. М.
Номер провадження 33/816/540/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 вересня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Авраменко Д. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 573/50/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 07.02.2024, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

установив:

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, оскільки у справі відсутнє документальне підтвердження правомірності його зупинки, при проведенні огляду та складанні протоколу не було належно роз`яснено і забезпечено його право на допомогу адвоката, огляд в медичному закладі було проведено невідомим приладом з використанням нештатного предмета замість мундштука, йому не запропонували здати біосередовище, огляд проводився без направлення поліцейського, документи до суду були надані на інший прилад, а не на той, яким проводився огляд. Крім того, суддя самостійно збирав докази у справі.

Постановою судді Білопільського районного суду Сумської області від 07.02.2024 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, із позбавленням права керування т/з строком на 1 рік. Стягнуто на користь держави 605,60 грн судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_3 05.01.2024 о 21:52 поблизу буд. № 32 по вул. Гагаріна в м. Білопілля керував т/з ВАЗ 2101, д. н. з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 4 від 05.01.2024, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_3 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 283992 від 05.01.2024, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що водій ОСОБА_3 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, а саме:

- роздруківкою показників огляду водія ОСОБА_3 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, результат тесту 1,160/00 (а. с. 3);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.01.2024, згідно якого водій ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 5);

- актом огляду на стан алкогольного спяніння водія ОСОБА_3 , відповідно якого результат огляду позитивний (1,16 проміле), в графі, де зазначено чи згоден водій з таким результатом наявний підпис ОСОБА_3 (а. с. 6);

- відеозаписами подій з технічних засобів поліцейських, якими підтверджуються обставини зупинки т/з, встановлення особи водія ОСОБА_3 , виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, проходження останнім на місці зупинки т/з огляду на стан алкогольного сп?яніння та проведення відповідного огляду в закладі охорони здоров`я, а також обставини складення протоколу (а. с. 8).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам, тому доводи апеляційної скарги щодо недопустимості доказів через відсутність у матеріалах справи відомостей про технічні характеристики засобів фіксації є безпідставними.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 2.9а ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати т/з у стані алкогольного сп`яніння, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Питання встановлення первинно наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського, відповідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії т/з, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в п. 3 розділу I цієї Інструкції. При цьому з наявних у матеріалах даного провадження відеоматеріалів вбачається, що ОСОБА_3 були повідомлені поліцейськими виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора та незгоди з його результатом ОСОБА_3 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Вищенаведене підтверджує факт дотримання поліцейськими передбаченої законом процедури огляду, зокрема після проведення огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_3 на місці зупинки т/з і незгоди останнього з його результатами, огляд на стан сп`яніння був проведений в закладі охорони здоров`я, що підтверджується відповідним медичним висновком. При цьому той факт, що ОСОБА_3 не було запропоновано здати біосередовище, не свідчить про порушення лікарем процедури огляду на стан сп`яніння, установленої законодавством України про адміністративні правопорушення, так як необхідність відібрання і дослідження біосередовища у даному випадку визначається виключно лікарем і ця дія не є обов`язковою, тому доводи апеляційної скарги у цій частині не заслуговує на увагу і задоволенню не підлягають.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене п. 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», але ОСОБА_3 не скористався цією нормою, висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з підстав його неповноти або неправильності не оскаржив, як не оскаржив і дії працівників закладу охорони здоров`я.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що керований ним т/з був зупинений безпідставно, то вони не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки правомірність дій поліцейських щодо зупинки т/з не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія т/з пройти установлений законом огляд на стан сп`яніння, оскільки водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), а «кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, який повинен контролювати свій т/з таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку» (п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що поліцейським при складанні відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього, тому і доводи апеляційній скарзі в цій частині також є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Твердження апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що поліцейські надали йому документи на інший спеціальний технічний засіб, ніж той, за допомогою якого він проходив огляд, апеляційний суд не може прийняти до уваги, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, є голослівними і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду. При цьому необхідно зауважити, що водій ОСОБА_3 остаточно пройшов огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку (з дослідженими доказами в суді апеляційної інстанції) для доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 282 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 07.02.2024 відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов