справа № 631/1531/24
провадження № 3/631/702/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2024 року селище Нова Водолага
Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Тетяна Михайлівна, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , працюючої завідувачем відділення Територіального центру соціального обслуговування Нововодолазької селищної ради, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
26 вересня 2024 року до Нововодолазького районного суду Харківської області надійшли адміністративні матеріали, складені відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 839040, складеного 20 вересня 2024 року інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Білоусовим Дмитром Романовичем, убачається, що 20 вересня 2024 року о 17 години 19 хвилин в Харківській області, Харківському районі, селище Нова Водолага, вулиця Херсонська, поблизу будинку № 28, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «OPEL COMBO», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнина рота, порушення мови. Від освідування в установленому законом порядку відмовилась як на місці, так і в медичному закладі під відеозапис. ОСОБА_1 від керування відсторонена під відеозапис.
Як зазначено у протоколі, своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.5 «А» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність за 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 014874, складеного 20 вересня 2024 року інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області рядовим поліції Бабліковим Богданом Сергійовичем, убачається, що 20 вересня 2024 року о 17 години 19 хвилин в Харківській області, Харківському районі, селище Нова Водолага, вулиця Херсонська, поблизу будинку № 28, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «OPEL COMBO», державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснила наїзд на паркан, чим пошкодила його та власний автомобіль.
Як зазначено у протоколі, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постановою судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 02 жовтня 2024 року відповідно до положень статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначені вище матеріали об`єднані в одне провадження та присвоєно справі єдиний унікальний номер 631/1531/24 (провадження № 3/631/702/24).
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 та статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнала у повному обсязі, обставини, наведені у протоколах про адміністративні правопорушення не оспорювала, пояснивши, що 20 вересня 2024 року вона керувала автомобілем марки «OPEL COMBO», державний номерний знак НОМЕР_2 , та рухалась на невеликій швидкості до колишнього чоловіка, який є особою з інвалідністю І групи, щоб його нагадувати. На перехресті вулиці Херсонській в селищі Нова Водолага, їй назустріч, порушуючи Правила дорожнього руху, на велосипеді стрімко виїхала дитина років 11-13. Щоб уникнути наїзд на дитину водій вивернула руль вправо та в`їхала в металеву огорожу домоволодіння, пошкодивши дві металеві секції.
ОСОБА_1 повідомила, що наразі потерпілій відшкодовано всі нанесені збитки та відремонтовано паркан, на підтвердження чого надала відповідні фотознімки та квитанції на придбання будівельних матеріалів. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що по приїзду на місце ДТП працівників поліції, вона дійсно відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в той день алкогольні напої не вживала, так як має проблеми зі здоров`ям та не довіряє тестам, які можуть бути простроченими. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі також відмовилась, бо не мала додаткового часу на проходження огляду, оскільки їй необхідно було їхати годувати свого колишнього чоловіка. Також ОСОБА_1 просила взяти до уваги, її доходи та фінансову кризу, у якій остання перебуває на даний час, й те, що на її утриманні перебуває двоє синів, один з яких є неповнолітнім. Її чоловік є особою з інвалідністю ІІІ групи, а колишній чоловік, якому вона допомагає, є особою з інвалідністю І групи. ОСОБА_1 у скоєному щире розкаюється та повідомила, що їй дуже прикро, що так сталося
Суддя, вислухавши пояснення особи, яка притягається до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Положення частин 1 та 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до приписів частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення (проступок) це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 Кодексу України про адміністративне правопорушення).
При цьому, положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 та 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Водночас, положеннями статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначені положеннями Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух», частина 1 статті 14 якого обумовлює, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, тощо (частина 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух»).
Приписами пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюються Правилами дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), пункт 1.3 яких передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.9 «А» Правил дорожнього руху).
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, об`єктивна сторона якої полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена положеннями статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, а також «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 № 1103.
Частинами 2 та 3 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення чітко визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частини 5 та 6 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Згідно положень пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 розділу І Інструкції).
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (пункт 6 розділу І Інструкції).
При цьому як визначено у пункті 7 розділу І Інструкції, разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Отже, у розумінні вимог статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Відповідно до положень пунктів 2, 3, 4, 6 та 8 постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду», огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Отже, законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
З матеріалів справи убачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 839040 від 20 вересня 2024 року складений саме за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі.
Так, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі підтверджується сукупністю доказів, що містяться в матеріалах справи, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 839040, складеного 20 вересня 2024 року інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Білоусовим Д. Р., від підпису якого ОСОБА_1 відмовилась;
- копією рапорту старшого інспектора - чергового Чергової частини відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції О. Товстика про те, що 20 вересня 2024 року о 17 годині 19 хвилин надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20 вересня 2024 року о 17 годині 18 хвилини за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт Нова Водолага, вулиця Херсонська, будинок № 28, водій за кермом автомобіля, держаний номерний знак НОМЕР_2 , в`їхав в паркан заявниці, паркан пошкоджено. Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дане повідомлення зареєстровано в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області за № 2170 від 20 вересня 2024 року;
- копією письмових пояснень ОСОБА_2 від 20 вересня 2024 року, яка вказала, що 20 вересня 2024 року знаходилась у своєму будинку та відпочивала. Приблизно о 17 годині 15 хвилин почула сильний скрегіт на вулиці та швидко вийшла на подвір`я. На своєму подвір`ї вона побачила автомобіль білого кольору, держаний номерний знак НОМЕР_2 , та зламаний паркан. Біля автомобіля стояли чоловік та жінка, що мали ознаки явного алкогольного сп`яніння. Спитавши у чоловіка та жінки, що трапилось, останні відповіли, що сталась дорожньо-транспортна пригода. Після чого ОСОБА_2 одразу викликала працівників поліції. ОСОБА_2 додала, що за кермом автомобіля була жінка;
- копією письмових пояснень ОСОБА_1 від 20 вересня 2024 року, яка повідомила, що 20 вересня 2024 року керуючи транспортним засобом марки «OPEL COMBO», державний номерний знак НОМЕР_2 , побачила дитину, що рухалась на велосипеді назустріч, та потім виїхала на проїжджу частину по вулиці Будівельників. Водій злякалася і звернула на територію домоволодіння по вулиці Херсонській. В`їхавши на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , знесла огорожу та виїхала на огород. Як виглядає дитина, ОСОБА_1 не пам`ятає, дитина поїхала в невідомому напрямку, встановити особу дитини та її батьків не вдалось за можливе;
- копією письмових пояснень ОСОБА_3 від 20 вересня 2024 року, який зазначив, що 20 вересня 2024 року їхав в якості пасажира в транспортному засобі марки «OPEL COMBO», державний номерний знак НОМЕР_2 , разом з ОСОБА_1 . Рухаючись в напрямку з вулиці Херсонської на вулицю Лермонтова в селищі Нова Водолага, їм назустріч вискочила дитина на велосипеді, яка виїжджала з вулиці Будівельників. Зв слів ОСОБА_3 , водій ОСОБА_1 злякалась і скерувала транспортний засіб в бік будинку по АДРЕСА_2 , зламавши при цьому огорожу та в`їхавши на город даного домоволодіння, після цього зупинилась. Дитину не розгледів, в якому напрямку поїхала дитина не побачив;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 8 розділу ІІ), який є додатком до протоколу до адміністративне правопорушення серії ААД № 839040, з якого убачається, що 20 вересня 2024 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці, направлялась для медичного огляду до Комунального некомерційного підприємства «Нововодолазька центральна лікарня», від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилась.
Крім того, у судовому засіданні були досліджені та відтворені відеозаписи, з боді камери ТЕСSАR BDC-53-02, зокрема, на вищевказаних відео файлах маються записи прибуття працівників поліції на місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди за участі водія транспортного засобу марки «OPEL COMBO», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 , встановлення обставин вищевказаної події та процес складання протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Під час спілкування працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як передбачено чинним законодавством України, оскільки автомобіль під керуванням останньої скоїв дорожньо-транспортну пригоду. Із відеозаписів убачається, як автомобіль марки «OPEL COMBO» зніс частину металевого паркану та перебував на подвір`ї домоволодіння. Працівниками поліції ОСОБА_1 були роз`яснені її права та обв`язки, передбачені Конституцією України та нормами Кодексом України про адміністративні правопорушення. Разом із тим, на неодноразові пропозиції поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці вчинення дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 категорична відмовилась. Від проходження огляду у медичному закладі остання також відмовилась, своє рішення ОСОБА_1 пояснила тим, що поспішає годувати колишнього чоловіка. При цьому, працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у вигляді складання адміністративного протоколу за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вищевказані відеофайли також містять записи, на яких відображено процес складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Від підписання протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів ОСОБА_1 , пояснюючи тим, що в них зазначені недостовірні дані. При цьому, працівники поліції зміст протоколу про адміністративне правопорушення зачитали ОСОБА_1 вголос. Будь-яких заперечень, пояснень чи зауважень щодо складеного протоколу, порушення його прав працівниками поліції жодним чином не вказала, лише пояснювала свою відмову тим, що алкогольні напої не вживала та не має часу їхати до медичного закладу.
Будь-яких порушень при проведенні фіксації вчиненого адміністративного правопорушення та збирання доказів, судом не встановлено.
Як вже зазначалось вище, з відомостями зафіксованими працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 була ознайомлена, про що свідчить дані відеозаписів, та не заперечувала факту керування транспортним засобом й скоєння дорожньо-транспортної пригоди за її участі, а також відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством України порядку.
Будь-яких підстав уважати, що відеозаписи, які долучені до матеріалів справи, є змонтовані з метою неправомірного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у суду немає та останньою не доведено, ознак фальсифікації вказані записи не містять. До того ж, на відеозаписах чітко зафіксовані обставини справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: підтвердження факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також роз`яснення поліцейським наслідку такої відмови.
Поряд з цим, належить взяти до уваги й те, що цей протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії службової особи, яка його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, а саме: скарг до керівництва органу поліції, позовної заяви до суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, заяв до правоохоронних органів в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, остання не подавала.
Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складений з дотриманням вимог статтей 254 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, будь-яких істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Також, з огляду на те, що подія була зафіксована працівниками поліції за допомогою технічного засобу відеозапису, і відеозаписи були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає, що проведення огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення відбулося з дотриманням вимог закону, у тому числі статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Також суддя бере до уваги, що Верховний Суд у постанові від 06 липня 2021 року у справі № 720/49/19 зауважив, що за наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду.
У даній справі суд вважає такий підхід правильним, оскільки він ґрунтується на розумінні, що для прийняття рішення у справі суд має отримати якомога більшу інформацію щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, забезпечивши сторонам можливість у змагальній процедурі перевірити та заперечити цю інформацію. Виключення доказів, які можуть мати стосунок до важливих фактів справи, є крайнім заходом, який має застосовуватися у разі, якщо іншими засобами неможливо усунути фактори, які перешкоджають забезпеченню справедливого судового розгляду.
Безумовно, істотне порушення фундаментальних прав і свобод особи не може бути терпимим у правосудді, і суди мають протистояти таким порушенням для того, щоб органи правопорядку не перетворили такі методи у звичайну практику. Водночас порушення тих чи інших численних формальностей, які регулюють порядок чи окремих процесуальних дій і які жодним чином не зачіпають права і свободи особи, мають оцінюватися виходячи з балансу конкуруючих інтересів: потреби суспільства у розкритті правопорушення і покаранні винуватця та важливості тих формальностей для забезпечення справедливості розгляду справи в цілому.
Як вже зазначалося, проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.
Разом з тим в цій справі не установлено факту істотного порушення указаних положень щодо алгоритму огляду та фундаментальних прав і свобод порушника.
В цілому, протокол про адміністративне правопорушення не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, порушень вимог статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не встановлено.
Натомість, саме відмова від проходження огляду водія є процесуально визначальним фактом у цій справі, адже адміністративна відповідальність, встановлена частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, настає в цьому випадку, саме за відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в спеціалізованому медичному закладі, що знайшло своє підтвердження у відомостях відеозаписів та у письмових доказах, що, в свою чергу, вказує на наявність ознак складу цього правопорушення.
При розгляді даної справи суд також приймає до уваги, що адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, оскільки становить загрозу не лише для безпечного руху транспорту, а й для життя та здоров`я водіїв, учасників дорожнього руху та пішоходів.
Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі.
Також пунктом 2.3 «Б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Крім того, пунктом 12.1 Правил дорожнього руху визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Приписи статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
У відповідності до пункту 1 розділу VIII наказу Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються:
1) схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський;
2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності);
3) показання технічних приладів (у разі їх наявності);
4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності);
5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.
В даній справі, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 014874, складеного 20 вересня 2024 року інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області рядовим поліції Бабліковим Б. С., який особисто підписаний ОСОБА_1 із наданням пояснень «не вважає правдою»;
- копією рапорту старшого інспектора - чергового Чергової частини відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції О. Товстика про те, що 20 вересня 2024 року о 17 годині 19 хвилин надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20 вересня 2024 року о 17 годині 18 хвилини за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт Нова Водолага, вулиця Херсонська, будинок № 28, водій за кермом автомобіля, держаний номерний знак НОМЕР_2 , в`їхав в паркан заявниці, паркан пошкоджено. Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дане повідомлення зареєстровано в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області за № 2170 від 20 вересня 2024 року;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 20 вересня 2024 року відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , просить прийняти міри по відношенню до ОСОБА_1 , яка 20 вересня 2024 року о 17 годині 15 хвилин скоїла наїзд на автомобілі марки «OPEL COMBO», державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору, на паркан домоволодіння;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 20 вересня 2024 року, яка вказала, що 20 вересня 2024 року знаходилась у своєму будинку та відпочивала. Приблизно о 17 годині 15 хвилин почула сильний скрегіт на вулиці та швидко вийшла на подвір`я. На своєму подвір`ї вона побачила автомобіль білого кольору, держаний номерний знак НОМЕР_2 , та зламаний паркан. Біля автомобіля стояли чоловік та жінка, що мали ознаки явного алкогольного сп`яніння. Спитавши у чоловіка та жінки, що трапилось, останні відповіли, що сталась дорожньо-транспортна пригода. Після чого ОСОБА_2 одразу викликала працівників поліції. ОСОБА_2 додала, що за кермом автомобіля була жінка;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20 вересня 2024 року, яка повідомила, що 20 вересня 2024 року керуючи транспортним засобом марки «OPEL COMBO», державний номерний знак НОМЕР_2 , побачила дитину, що рухалась на велосипеді назустріч, та потім виїхала на проїжджу частину по вулиці Будівельників. Водій злякалася і звернула на територію домоволодіння по вулиці Херсонській. В`їхавши на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , знесла огорожу та виїхала на огород. Як виглядає дитина, ОСОБА_1 не пам`ятає, дитина поїхала в невідомому напрямку, встановити особу дитини та її батьків не вдалось за можливе;
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 20 вересня 2024 року, який зазначив, що 20 вересня 2024 року їхав в якості пасажира в транспортному засобі марки «OPEL COMBO», державний номерний знак НОМЕР_2 , разом з ОСОБА_1 . Рухаючись в напрямку з вулиці Херсонської на вулицю Лермонтова в селищі Нова Водолага, їм назустріч вискочила дитина на велосипеді, яка виїжджала з вулиці Будівельників. Зв слів ОСОБА_3 , водій ОСОБА_1 злякалась і скерувала транспортний засіб в бік будинку по АДРЕСА_2 , зламавши при цьому огорожу та в`їхавши на город даного домоволодіння, після цього зупинилась. Дитину не розгледів, в якому напрямку поїхала дитина не побачив;
- схемою місця ДТП, яка сталась 20 вересня 2024 року о 17 годині 19 хвилин в Харківській області Харківський район, селище Нова Водолага, вулиця Херсонська, поблизу будинку № 28 та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортний засіб, причетний до дорожньо-транспортної пригоди, координати його розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючи дані транспортного засобу та відомості про його пошкодження. При цьому, зазначена інформація підтверджена підписами водія транспортного засобу ОСОБА_1 та потерпілої особи ОСОБА_2 , у зв`язку з чим з неї вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності дійсно порушила зазначені положення Правила дорожнього руху;
- фототаблицею до матеріалів.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена повністю і її дії правильно кваліфіковані за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.
Доказів на спростування даних, викладених у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення судді не надано.
За таких обставин, враховуючи вище викладене, суддя у відповідності до положень статтей 251 та 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки остання порушила приписи пункту 2.5 «А» Правил дорожнього руху, та склад адміністративного правопорушення, передбачений статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки ОСОБА_1 недотрималась вимог пунктів 12.1 Правил дорожнього руху.
Та обставина, що на утриманні у ОСОБА_1 є неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та повнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є студентом 5 курсу денного відділення факультету радіофізики, біомедичної електроніки та комп`ютерних систем (бюджет) Харківського національного університету імені В. Н. Каразіна, чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відноситься до осіб з інвалідністю ІІІ групи й є учасником бойових дій, а батько дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (колишній чоловік), відноситься до осіб з інвалідністю І групи, й те, що на банківські рахунки ОСОБА_1 накладено арешт, не може слугувати підставою для звільнення її від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень та ніяким чином не спростовує винність останньої у вчиненому. Те саме й стосується доводів про те, що шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою ОСОБА_1 відшкодувала.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує таке.
Згідно з частиною 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, суддя враховує характер його вчинення, ступінь вини, майновий стан, особу правопорушника, а також наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.
В силу пунктів 1 та 2 частини 1 статті 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя визнає обставиною, яка пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 щире розкаяння винної та добровільне усунення заподіяної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Обставин, що обтяжує відповідальність, відповідно до статті 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддею із матеріалів справи не встановлено.
Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_1 суддя зазначає наступне.
Адміністративна відповідальність має подвійну мету захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття. Зазначену мету можна конкретизувати через дві основні функції адміністративної відповідальності.
Перша репресивно-каральна («штрафна») полягає в тому, що адміністративна відповідальність є, по-перше, актом відплати держави правопорушнику, а по-друге, - засобом, який попереджає нові правопорушення.
Друга функція запобіжно-виховна тісно пов`язана з попередньою. Вона покликана забезпечити формування в адресатів адміністративно-правових норм мотивів, які б спонукали їх дотримуватись вимог законів, поважати права і законні інтереси інших осіб.
Тобто, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що і матиме місце в цій ситуації.
Статтею 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Відтак, керуючись принципом верховенства права, з урахуванням вимог статей 33, 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень та досягнення мети адміністративного покарання, беручи до уваги характер скоєного адміністративного правопорушення, особу правопорушника, яка офіційно працевлаштована, має на утриманні неповнолітнього сина, та ступень її вини, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів в межах санкцій частини 1 статті 130 та статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, з урахуванням вимог статтей 34, 35 та 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Саме ця міра покарання, на думку суду, буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.
В порядку частини 5 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.
Відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з частиною 1 та пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України № 3674-VI від 08 липня 2011 року «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється.
Статтею 7 Закону України № 3460-IX від 09 листопада 2023 року «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб в сумі 3028 гривень 00 копійок.
В зв`язку з вищевикладеним, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 605 гривень 60 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 9 11, 23, 24, 33 36, частиною 2 статті 38, статтею 40-1, статтею 124, частиною 1 статті 130, статтями 245, 246, 249 252, частиною 1 статті 255, статтею 266, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 285, частиною 2 статті 287, статтями 294, 298, частинами 1 і 2 статті 299 та частиною 1 статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И В:
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Суддя: Т. М. Трояновська