Справа № 204/8627/24
Провадження № 3/204/3055/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Василенко В.А., при секретарі судового засідання Лапіній А.В., за участю: прокурова Красюк І.В., захисника Бевза М.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володіївка Могилів-Подільського району Вінницької області, громадянина України, директора Комунального підприємства «Автопідприємство санітарного транспорту» Дніпровської міської ради, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.176-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи директором Комунального підприємства «Автопідприємство санітарного транспорту» Дніпровської міської ради, згідно п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, а також, відповідно до примітки статті 172-6 КУпАП будучи суб`єктом правопорушення за цією статтею, у порушення вимог чю.1 ст.45, п.27 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, а саме 14 лютого 2024 року о 16 год. 27 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи директором Комунального підприємства «Автопідприємство санітарного транспорту» Дніпровської міської ради, згідно п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, а також, відповідно до примітки статті 172-6 КУпАП будучи суб`єктом правопорушення за цією статтею, у порушення вимог чю.1 ст.45, п.27 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, а саме 14 лютого 2024 року о 16 год. 27 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що обставини зазначені в протоколах відповідають дійсності, проте відчуває себе ошуканим. Він не подав вчасно декларації, оскільки не знав про необхідність подачі декларацій на 2021 та 2022 року до 31 січня 2024 року. Думав, що треба подавати до 01 квітня 2024 року. Відразу як дізнався про необхідність подати декларацію, подав її. Лист щодо необхідності подачі декларації на підприємстві отримували. Вони збирались колективом на проведення вебінару на тему «Основи електронного декларування, коротко про важливе», однак не змогли до нього підключитися з технічних причин. Не пам`ятає чи було у вказаному листі зазначено про поновлення декларування та до якої дати необхідно подати декларації. Перешкод для подання декларації не було та подав її за один день. Під підпис не повідомляли про необхідність подання декларації.

Захисник Бевза М.О. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.176-2 КУпАП. У випадку встановлення у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, захисник просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Мотивуючи свої доводи захисник зазначив наступне.

Так, здійснення контролю та перевірка декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі щодо своєчасності, достовірності і повноти відомостей, зазначених суб`єктом декларування у деклараціях, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції. При цьому, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що перевірка відносно ОСОБА_1 проводилась працівниками Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області, які збирали докази, робили запити, відбирали пояснення і в подальшому склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до діючого законодавства, Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки своєчасності подання декларацій та повідомлення суб`єктів, що уповноважені складати протоколи про адміністративні правопорушення пов`язані з корупцією. Такими повноваженнями наділені виключно працівники НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійснення такої функції.

Отже, посадові особи Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відповідно до п.2 ст.51-2 Закону України «Про запобігання корупції», вправі виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

В той же час, усі обов`язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо поважності строків несвоєчасності подання.

Отже, захисник стверджує, що досудова перевірка відносно ОСОБА_1 проведена не уповноваженим органом.

Крім того, ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про несвоєчасність подання декларації, що позбавило його можливості, після отримання відповідного повідомлення НАЗК подати у десятиденний строк декларацію у визначеному законом порядку.

Також захисник зазначає, що на момент розгляду в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, адже оскільки ОСОБА_1 був зобов`язаний до 00 год. 00 хв. 01 лютого 2024 року подати відповідну декларацію за типом «щорічна» за 2021-2022 звітні періоди, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства, то датою вчинення адміністративного правопорушення у цьому випадку є 01.02.2024, тобто день до настання якого у ОСОБА_2 був обов`язок подати відповідну декларацію. Щодо дати виявлення правопорушення, то нею слід вважати день опублікування відповідної декларації на офіційному веб-сайті Національного агентств. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 опублікував декларацію за типом «щорічна» за 2021 рік о 16 год. 27 хв. 14.02.2024 року та за типом «щорічна» за 2022 рік о 16 год. 59 хв. 14.02.2024 року. В такому випадку днем закінчення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.4 ст.38 КУпАП, слід вважати 14.08.2024.

Прокурор в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.176-2 КУпАП, оскільки його вину повністю доведено під час судового розгляду, будь-яких доказів поважності причин несвоєчасного подання декларацій суду не було надано.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію захисника та прокурора, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що відповідно до Розпорядження Дніпровського міського голови від 20.03.2019 №2-20/3-рн «Про призначення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 призначено на посаду директора Комунального підприємства «Автопідприємство санітарного транспорту» Дніпровської міської ради з 21 березня 2019 року за контрактом.

Комунальне підприємство «Автопідприємство санітарного транспорту» Дніпровської міської ради є юридичною особою публічного права.

Отже, ОСОБА_1 , який відповідно до абз.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), є посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та є суб`єктом декларування відповідно до ст.3 Закону.

Статтею першою Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, яким в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє і на даний час.

Також Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або війни» від 03.03.2022 року № 2115-ІХ установлено, що фізичні особи, фізичні особи-підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи. Також у період воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітового характеру уповноваженими органами не здійснюється.

Прикінцевими положеннями Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Пунктом 27 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» №3384-ІХ набрав чинності 12.10.2023 року.

Таким чином, з 12.10.2023 року здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону України «Про запобігання корупції» (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою чотирнадцятою статті 45 цього Закону). Строк подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2021 та 2022 рік становить не пізніше 31 січня 2024 року.

Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) від 23.07.2021 року № 448/21 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 року за № 986/36608, затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до розділу II вказаного порядку суб`єкти декларування подають до Реєстру декларації, у тому числі виправлені декларації, що подаються відповідно до Закону шляхом заповнення електронних форм відповідних документів. Суб`єкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі. Після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб`єкт декларування підписує документ шляхом накладання на нього особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

Отже, ОСОБА_1 , будучи особою, яка у 2022-2023 роках не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону України «Про запобігання корупції», і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», був зобов`язаний подати такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2021 рік (ідентифікатор документа 0f30cb88-1677-4707-8866-7d7569f16095), лише 14.02.2024 року о 16:27, а отже не своєчасно.

Крім того, відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2022 рік (ідентифікатор документа cda4d40a-e8c8-454c-ac86-1f2b336dbc4d), лише 14.02.2024 року о 16:59, а отже не своєчасно.

За частиною першою статті 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчиняв ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 року по 01.04.2024 року, останній у 2024 році вперше здійснив вхід до Реєстру лише 14.02.2024 року. Дата реєстрації у Реєстрі - 27.01.2017 року.

Також, як було встановлено відповідно до витягу з публічної частини офіційного веб-сайту АЦСК «Приватбанк» (http://acsk.privatbank.ua/certificates), ОСОБА_1 отримав кваліфікований електронний підпис (КЕП) 14.02.2024 року, тобто після закінчення кампанії декларування (31.01.2024 року).

Крім того, як було встановлено в судовому засіданні, та не заперечувалося самим ОСОБА_1 , він був ознайомлений із листом Відділу з питань запобігання корупції Дніпровської міської ради від 23 січня 2024 року №4/1-9 про участь у вебінарі «Основи електронного декларування: коротко про важливе», однак участі у ньому не брав. Зі змістом Закону України від 20.09.2023 №3384-ІХ, який відновив обов`язковість подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на який було посилання у вказаному листі, не ознайомлювався. Сам ОСОБА_1 зазначив, що перешкод для подання декларацій не було, причин чому він не ознайомився зі змістом Закону не зазначив.

Отже, поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за 2021 та 2022 рік шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті, не встановлено.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.176-2 КУпАП доведена.

Що стосується доводів захисника Бевза М.О. про те, що досудова перевірка щодо ОСОБА_1 проведена не уповноваженою особою, то суддя вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Згідно абз.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Відповідно до положень ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законі України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, зокрема щодо адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.172-4 - 172-9 КУпАП (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище).

Положенням про Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі - Управління), затвердженого Наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 за № 17, завданням Управління є реалізація повноважень Національної поліції та Департаменту, зокрема, в частині протидії корупції, а саме протидія корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону України Про запобігання корупції, вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства України; здійснення моніторингу та аналізу стану дотримання антикорупційного законодавства особами, на яких поширюється дія статті 3 Закону України Про запобігання корупції; здійснює збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією; здійснює складання в межах компетенції протоколу про правопорушення, пов`язані з корупцією та направлення їх до суду в установленому законом порядку.

Дійсно, матеріали провадження не містять підтвердження письмового повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_1 про факт неподання ним декларації та підтвердження повідомлення Національним агентством спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції про факт неподання ОСОБА_1 декларації, що передбачено положеннями ч.2 ст. 51-2 Закону України Про протидію корупції , але даний факт не ставить під сумнів повноваження Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо здійснення моніторингу та аналізу стану дотримання антикорупційного законодавства особами, на яких поширюється дія статті 3 Закону України Про запобігання корупції, збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією, та складання в межах компетенції протоколів про правопорушення, пов`язаних з корупцією.

Суддя також вважає необґрунтованими посилання адвоката Бевза М.О. про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, згідно з наступним.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом 6 місяців з дня його виявлення, але не пізніше 2 років з дня його вчинення.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, моментом виявлення правопорушення є момент виявлення усіх ознак адміністративного правопорушення, які б давали підстави вважати, що особою було вчинено адміністративне правопорушення та вона підлягає адміністративній відповідальності.

Датою вчинення адміністративного правопорушення слід вважати день несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларацій, а саме 14 лютого 2024 року, датою виявлення адміністративного правопорушення є день отримання відповіді відповіді на запит від Комунального підприємства «Автопідприємство санітарного транспорту» Дніпровської міської ради, а саме 26 березня 2024 року, а отже на момент розгляду справи строки накладення адміністративного стягнення не закінчились.

При накладенні стягнення, керуючись ст.33 КУпАП, вважаю, що обставини правопорушення і його наслідки вказують на те, що стягнення на правопорушника повинно бути накладене у виді штрафу на користь держави, яке відповідно до ст.23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника, в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.176-2, 280, 283, 284, 294, 303 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя В.А. Василенко