ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві матеріал про порушення митних правил за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 13 травня 2021року, -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Лівії, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідка на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 162 139 гривень 50 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 вартість транспортного засобу «Фольксваген гольф» р.н. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 у сумі 162 139 гривень 50 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривень.

Згідно постанови суду, 29.08.2020 громадянин Лівії ОСОБА_2 , в зоні діяльності Слобожанської митниці Держмитслужби на митну територію України з метою особистого користування в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» ввіз автомобіль «Фольксваген гольф» р.н. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , (країна реєстрації Литва). Під час митного оформлення транспортного засобу ОСОБА_2 подав письмову митну декларацію, в якій він зазначив вартість автомобіля 5000 євро (за курсом НБУ на 29.08.2020 - 162139,50 грн.)

Для митного контролю та оформлення транспортного засобу, в якості підстави для його переміщення через митний кордон України, ОСОБА_2 зокрема, надав довіреність від ОСОБА_3 на право користування зазначеним автомобілем ОСОБА_2 від 24.06.2020, реєстраційний номер 2116/2020 засвідчену підписом і печаткою нотаріуса ОСОБА_4 (Prane Jaskovikaite) Республіки Литва. З метою перевірки достовірності інформації зазначеної в документах поданих ОСОБА_2 для митного оформлення автомобіля, Слобожанською митницею Держмитслужби направлений відповідний запит до нотаріуса Пране Ясковикайте. 25.09.2020 Слобожанською митницею Держмитслужби отримана відповідь нотаріуса Пране Ясковикайте, згідно якої довіреність від 24.06.2020 реєстраційний номер 2116/2020 є підробленою.

З судовим рішенням не погодився ОСОБА_5 , який в апеляційній скарзі ставить питання про скасування постанови судді та повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення до Слобожанської митниці Держмитслужби для проведення додаткової перевірки за фактом вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Одночасно апелянтом заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді, яке мотивоване тим, що у судові засідання не викликався та не повідомлявся за адресою реєстрації, особисто участі у розгляді справи не брав, копію оскаржуваної постанови суду він не отримував, про існування постанови дізнався 25.08.2021 року від державного виконавця.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає під час розгляду справи було допущено порушення його процесуальних прав, зокрема права захищатись від обвинувачення своєю рідною мовою, та права на перекладача.

Також посадовими особами Слобожанської митниці Держмитслужби не було проведено належної перевірки, не було повно, всебічно та об`єктивно досліджено всі обставини справи, не було зібрано достатньо доказів на підтвердження його винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

А саме, не було проведено: почеркознавчу експертизу, не проведено автотоварознавчу експертизу; не залучено у якості свідка та не допитано ОСОБА_6 - директора UAB «YOUR CASES», не перевірено версію вчинення щодо нього кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України.

На думку апелянта, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення не була доведена поза розумним сумнівом.

При прийнятті постанови районний суд не врахував дані обставини, і необґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України, та призначив адміністративне стягнення.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що клопотання апелянта підлягає задоволенню, та йому слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, який ним пропущений з поважних причин.

Учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення у судове засідання Полтавського апеляційного суду не з`явилися, клопотань, заяв про відкладення не надсилали, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити без їх участі.

Перевіривши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Згідно вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, ст. 489 МК України, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, суд першої інстанції послався на докази, а саме: відомості протоколу про порушення митних правил, відомості довіреності, відомості відповіді нотаріуса ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) (Литва), митною декларацією, витягом з бази даних АСМО «Інспектор».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 29.08.2020 перемістив через митний кордон України автомобіль марки «Фольксваген гольф» р.н. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , (країна реєстрації Литва) в зоні діяльності Слобожанської митниці Держмитслужби у митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року». Під час митного оформлення транспортного засобу «Фольксваген гольф» р.н. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , (країна реєстрації Литва) ОСОБА_2 подав письмову митну декларацію, в якій він зазначив вартість автомобіля 5000 євро (за курсом НБУ на 29.08.2020 162 139, 50 гривень). Для митного контролю та оформлення транспортного засобу, в якості підстави для його переміщення через митний кордон України, громадянин ОСОБА_2 зокрема, надав довіреність від ОСОБА_3 від 24.06.2020, реєстраційний номер 2116/2020 засвідчену підписом і печаткою нотаріуса ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) (Литва).

В подальшому, для з`ясування обставин факту з ознаками порушення митних правил Слобожанською митницею Держмитслужби скеровані відповідні листи нотаріусу ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) (Литва).

Листом від 25.09.2020 нотаріус ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) (Литва), отриманим Слобожанською митницею Держмитслужби, повідомила, що довіреність від 24.06.2020, реєстраційний номер 2116/2020 є підробленою.

Таким чином, по даному факту 05.11.2020 щодо ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил № 0936/80700/20 за ознаками ч.1 ст. 483 МК України, при цьому датами виявлення порушення митних правил ОСОБА_1 є саме дати отримання листа від нотаріуса ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) (Литва) 25.09.2020 року, що узгоджується з наявними матеріалами справи.

Факт подання ОСОБА_8 до митного контролю довіреності від 24.06.2020 реєстраційний номер 2116/2020 засвідчену підписом і печаткою нотаріуса ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) (Литва), як підстави переміщення транспортного засобу через митний кордон підтверджено протоколом про порушення митних правил, копією самої довіреності від 24.06.2020 службовою запискою та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до відомостей митної декларації (арк. 31), яку ОСОБА_2 заповнив під час ввезення автомобіля на митну територію України, останній ознайомлений зі змістом статей 103-109, 380, 481, 483, 489 МК України.

Тим самим, будучи ознайомленим із вимогами ст. 481 МК України, ОСОБА_2 , як суб`єкт переміщення транспортного засобу через митний кордон та подачі митної декларації з документами, повинен був переконатись у тому, що документи, які він надав працівникам митниці не є підробленими, чого останній не зробив.

Таким чином, ОСОБА_2 зобов`язаний відповідати за ті документи, які саме він надавав працівникам митниці, навіть якщо він їх і не складав.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 491 МК України, підставами для порушення справи про порушення митних правил є, в тому числі, офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отриманні від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Що ж до доводів апелянта про незабезпечення працівниками митниці права ОСОБА_1 , який не володіє українською мовою, послугами перекладача для забезпечення дачі пояснень, то апеляційний суд виходить з такого.

За змістом ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Апеляційним судом встановлено, що під час розгляду справи про порушення митних правил працівниками митного органу скеровано лист щодо необхідності прибуття до Слобожанської митниці Держмитслужби та одночасно роз`яснено ОСОБА_9 зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, ч.4 ст. 494 МК України, у тому числі надавати пояснення рідною мовою, користуватися послугами перекладача.

Подані адвокатом Шестаковим В.І. до Слобожанської митниці Держмитслужби клопотання від 12.10.2020 та 13.10.2020 розглянуті, на що останньому надана відповідь за підписом в.о. першого заступника начальника митниці ОСОБА_10 за №714-0802/714-20/819/14207 від 27.10.2020.

Таким чином, в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 працівниками митного органу дотримані вищевказані вимог закону, оскільки протокол про порушення митних правил складений з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_1 наданих рідною мовою, та клопотань адвоката про виклик свідків, забезпечення можливості подачі письмових пояснень, а сам протокол складений без участі ОСОБА_1 та його адвоката, згідно з поданого клопотання про вирішення питання щодо доцільності складання протоколу щодо ОСОБА_1 за їх відсутності.

Доводи викладені в апеляційній скарзі про те, що не було зібрано достатньо доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, є необґрунтованими, оскільки з відомостей відповіді нотаріуса ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) (Литва) вбачалось порушення митних правил, а тому працівники митниці, керуючись вимогами ст. 491 МК України порушили митну справу, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Проаналізувавши додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 483 МК України, тобто у поданні митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо митної вартості товару.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, а тому посилання в апеляційній скарзі на незаконність та необґрунтованість постанови судді є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 13 травня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 13 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко