ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1512/24

Провадження № 3/568/744/24

30 вересня 2024 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області суддя Сільман А.О.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає АДРЕСА_1 , не працює,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України роз`яснені),

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Радивилівського районного суду Рівненської області знаходяться матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що в сім`ї відбулась сварка на грунті побуту.

Розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення та дослідивши докази у справі, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється, зокрема родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06.09.2024 р. серії ВАД №160746, 17.08.2024 р. о 20:40 год., за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав, погрожував і залякував останню, що спричинило емоційну невпевненість та завдало шкоди психологічному здоров`ю потерпілої. Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06.09.2024 р. серії ВАД №160736, 27.08.2024 р. близько 18:00 год., за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: обзивав грубими нецензурними словами та кричав на дружину, що спричинило емоційну невпевненість та завдало шкоди психологічному здоров`ю потерпілої. Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Із письмових пояснень потерпілої від 06.09.2024 р. вбачається, що 17.08.2024 р. о 20:45 год. у неї виник конфлікт з її чоловіком ОСОБА_1 , який обзивав її грубими нецензурними словами та погрожував фізичною розправою (а.с.6)

Відповідно до форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 06.09.2024 р., встановлено рівень небезпеки - низький, вплив поведінки кривдника на безпеку постраждалої особи - не встановлений (а.с.7-8).

Письмові пояснення ОСОБА_2 додані до протоколу, які написані працівником поліції не є доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів (Постанова Верховного Суду від 20 липня 2020 року у справі № 177/525/17(2-а/177/23/17).

В матеріалах справи відсутні пояснення свідків, фото/відеофіксації чи інші докази, які могли б підтвердити обставини вказані у протоколі.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Крім того, суд звертає увагу, що лише факт конфліктної ситуації між подружжям не може свідчити про психологічне насильство в сім`ї у розумінні вимог статті 173-2 КУпАП та Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Оскільки, у справі відсутні належні та допустимі докази, які б поза розумним сумнівом доводили факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 173-2, 245, 247, 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.О. Сільман