Номер провадження: 33/813/1035/24
Номер справи місцевого суду: 521/2321/24
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 13 березня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №648304 від 24.01.2024, 24.01.2024 року о 13 годині 40 хвилин, у м. Одесі, ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-Benz» д.н. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння рук, звужені зіниці, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 13 березня 2024 року визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави.

Не погодившись з вищевказаною постановою суду, 18.03.2024 ОСОБА_1 в електронній формі через підсистему «Електронний суд» і «Електронний кабінет» подав до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу,у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 13 березня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Ідентичну апеляційну скаргу 19.03.2024 ОСОБА_1 також подав в електронній формі через підсистему «Електронний суд» і «Електронний кабінет» через Малиновський районний суд м.Одеси, яка була зареєстрована судом 20.03.2024.

Враховуючи, що ОСОБА_1 подав дві аналогічні апеляційні скарги на одну і ту ж саму постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 13 березня 2024 року, тому суд апеляційної інстанції вважає їх одним процесуальним документом, який і є предметом розгляду судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не було надано належної оцінки доказам, які були долучені разом із запереченнями на адміністративний протокол до матеріалів справи, а саме: Медосвідування №03031980/01.24 від 20.02.2024, яке було зроблене лікарем - наркологом Одеського обласного бюро судово - медичної експертизи стосовно ОСОБА_1 , яке підтверджує відсутність в організмі ОСОБА_1 наркотичних речовин на дату його проведення та є належним доказом у справі. Зазначає, що працівник поліції мав скласти письмове направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при цьому вказане направлення представники поліції мають надати особі на яку складається протокол, а за її відмови в його отриманні - долучити до протоколу.

Крім того, у апеляційній скарзі ОСОБА_1 також посилається на те, що під час проведення огляду та складання протоколу і доставлення його до медичного закладу, він здійснював марні спроби зв`язатися із адвокатом з метою отримання від нього консультації відносно ситуації, яка сталася, проте у зв`язку із зайнятістю адвоката не зміг вчасно цього зробити та отримати відповідну юридичну консультацію, зокрема щодо негативних наслідків своїх дій.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 16.04.2024, з`явився представник ОСОБА_1 - адвокат Ричков М.Ю.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Ричкова М.Ю., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №648304 від 24.01.2024;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.01.2024;

- відеоматеріалами, долученими до протоколу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вимогам ст.ст.245, 252, 280 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У доводах апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що судом не було надано належної оцінки доказам, які були долучені разом із запереченнями на адміністративний протокол до матеріалів справи, а саме: Медосвідування №03031980/01.24 від 20.02.2024, яке було зроблене лікарем - наркологом Одеського обласного бюро судово - медичної експертизи стосовно ОСОБА_1 , яке підтверджує відсутність в організмі ОСОБА_1 наркотичних речовин на дату його проведення та є належним доказом у справі.

Вказані доводи апелянта є безпідставними, оскільки як вбачається з оскаржуваної постанови, судом наведений аналіз безпосередньо досліджених судом доказів та висновки суду щодо доведеності обставин справи, зокрема і щодо наданого ОСОБА_1 Медосвідування №03031980/01.24 від 20.02.2024, яке було зроблене лікарем - наркологом Одеського обласного бюро судово - медичної експертизи та зокрема зазначено, що суд не приймає вказаний документ як доказ на підставі того, що відповідно до наказу Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної адміністрації № 29 від 21.12.2015 р. та додатку № 1 до нього вищевказаний медичний заклад не внесено як такий, який має право на проведення медичних оглядів громадян для встановлення стану сп`яніння.

Посилання скаржника на те, що працівник поліції мав скласти письмове направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та яке працівники поліції мали надати особі на яку складається протокол, а за її відмови в його отриманні - долучити до протоколу є також безпідставними, оскільки таке письмове направлення долучено до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №648304 від 24.01.2024, складеного відносно ОСОБА_1 (а.с. 5).

Безпідставними та необґрунтованими є і твердження ОСОБА_1 про те, що під час проведення огляду та складання протоколу і доставлення його до медичного закладу, він здійснював марні спроби зв`язатися із адвокатом з метою отримання від нього консультації відносно ситуації, яка сталася, проте у зв`язку із зайнятістю адвоката не зміг вчасно цього зробити та отримати відповідну юридичну консультацію, зокрема щодо негативних наслідків своїх дій.

Так, з відтвореного під час апеляційного розгляду справи відеозапису подій, яка мала місце 24.01.2024 вбачається, що з самого моменту зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції та протягом усього часу складання протоколу відносно нього, ОСОБА_1 постійно був на зв`язку із адвокатом та по кожному питанню дзвонив і консультувався із адвокатом щодо подальших його дій. Відеозапис свідчить, що ОСОБА_1 мав юридичну допомогу, в тому числі і до відмови від проходження, яку сам адвокат йому і порадив, зокрема на 1 уривку відеозапису подій, ОСОБА_1 зазначив, що адвокат йому сказав не проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, а відмовитись від такого (01:05:45).

Крім того, з відтвореного відеозапису подій вбачається, що працівниками поліції роз`яснено наслідки такої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду.

Більш того, як вбачається з вищевказаного відеозапису, працівниками поліції протягом усього часу складання протоколу жодним чином не перешкоджалося ОСОБА_1 у спілкуванні із адвокатом, навпаки, працівник поліції зазначив, що це його право порадитись із адвокатом (1 уривок відеозапису: 00:15:56).

Також матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Жодних інших доводів на спростування висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Таким чином, постанова судді місцевого суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 13 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова