Справа № 642/4616/24
Провадження № 3/645/1483/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Цибульської С.В.,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Голована Я.І.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2024 о 10:40 год. ОСОБА_2 за адресою: м. Харків, вул. Беркоса, біля буд. 9/2, керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду у лікаря нарколога в КНП ХОР ОКНЛ на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на бодікамери, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На підставі вказаного стосовно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 910026 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Голован Я.І. заперечував проти притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, підтримав раніше подані до суду письмові заперечення, вказав, що протокол про адміністративне правопорушення на його думку є незаконним, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з тих підстав, що автомобіль ОСОБА_2 було зупинено без передбачених законом підстав, внаслідок чого всі наступні докази, отримані внаслідок зупинки транспортного засобу є недопустимими. Окрім того, ОСОБА_2 є інвалідом, на підтвердження чого надано відповідні документи, ОСОБА_2 пройдено тест на координацію рухів на місці зупинки транспортного засобу. Також захисник вказує, що поліцейські повідомили ОСОБА_2 невірну адресу вчинення адміністративного правопорушення та не зупинили розгляд справи та складання адміністративного матеріалу під час повітряної тривоги, що є порушенням останнього на захист та безпеку життя.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заявив суду, що вважає помилкою свою відмову пройти огляд на наркотичне сп`яніння.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Порядок дорожнього руху на території України згідно з Законом України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Виконання вказаного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 2 розділу І Інструкції є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015№ 1452/735.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 910026 від 30.07.2024 водій ОСОБА_2 під час здійснення відеофіксації відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в порядку, передбаченому законодавством. Вказане також підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.07.2024.

Працівником поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_2 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушена координація рухів, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному в Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_2 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у відповідному медичному закладі, від якого останній відмовився.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 910026 від 30.07.2024;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.07.2024, відповідно до якого водій ОСОБА_2 відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння у КНП ХОР ОКНЛ;

-відеозаписом з нагрудної камери поліцейського АЛ 7641;

-рапортом інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Локтіонова Є. від 30.07.2024.

Зазначені докази є належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою.

Судом не приймаються доводи захисника в частині незаконності зупинки транспортного засобу, оскільки підстави зупинки транспортного засобу не можуть впливати на вирішення питання про винність чи невинність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Наявність підстав для зупинки транспортного засобу не підлягає доказуванню у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із тим, що ці обставини не входять до об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення.

Стосовно тверджень захисника про наявність у ОСОБА_2 інвалідності та проходження останнім тесту на координацію рухів на місці зупинки транспортного засобу, суд зазначає, що відповідно до вимог п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З аналізу вказаного пункту Інструкції об`єктивно вбачається, що у разі наявності ознак наркотичного сп`яніння працівник поліції для встановлення або спростування факту перебування водія у такому стані направляє водія виключно до закладу охорони здоров`я. Будь-якого іншого способу встановити чи перебуває водій у стані наркотичного сп`яніння ані Інструкцією, ані ст. 266 КУпАП не передбачено, а тому твердження захисника у вказаній частині є необґрунтованими.

Та обставина, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю (III групи), не надає йому права відмовлятись від проходження огляду на стан сп`яніння та не може враховуватись при вирішенні питання про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він є водієм транспортного засобу та повинен на загальних підставах неухильно дотримуватися Правил дорожнього руху України.

Стосовно тверджень захисника про порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки розгляд справи та складання адміністративного протоколу не було відкладено чи зупинено під час повітряної тривоги, суд зазначає, що як вбачається з відеозапису з бодікамери поліцейського, ОСОБА_2 не зауважував поліцейським про наявність повітряної тривоги, не зазначав про необхідність переміщення його в укриття чи будь-яких інших обставин з цього приводу. Водночас чинним законодавством не встановлено обмежень виконання працівниками поліції своїх службових повноважень під час повітряної тривоги. А тому вказану обставину не можна визнати підставою для визнання доказів по справі не допустимими та такими, що призвели до істотного порушення прав ОСОБА_2 .

Щодо вказівки захисником на невірне визначення адреси вчинення адміністративного правопорушення, суд зазначає, що з матеріалів відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що на початку складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські не могли точно визначити адресу вчинення адміністративного правопорушення, оскільки під час сигналу повітряної тривоги засоби навігації, наявні у технічних приладах, не відображають точне місцезнаходження з міркувань безпеки. У той же час, одразу по закінченню тривоги і отриманню можливості встановлення точного місця складання протоколу, поліцейським одразу повідомлено ОСОБА_2 про таку адресу, при цьому останнім будь-яких заперечень з цього приводу висловлено не було, в протоколі про адміністративне правопорушення будь-яких заперечень не зазначено.

За таких обставин суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає доведеною винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до відомостей облікових даних Національної автоматизованої інформаційної системи ДДАІ ОСОБА_2 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії В, С, D.

Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн 60 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 23, 33, 130, 247, 251, 283-284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що штраф повинен бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і в такому випадку з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, а також витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова.

Повний текст постанови складено 02.10.2024.

Суддя Світлана ЦИБУЛЬСЬКА