ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1745/24 Справа № 242/607/24 Суддя у 1-й інстанції - Рибкін О. А. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

23.09.2024р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу захисника Дальгіс Л.О. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Димитрівського міського суду Донецької області від 28.05.2024р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником ОСОБА_2 , яка в апеляційній скарзі та доповненнях до неї:

- вказує, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права, судом належним чином не перевірено процедуру проведення працівниками поліції огляду водія на стан сп`яніння, не надано оцінки доказам;

- наголошує, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, не містить доказу того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані сп`яніння, висновки суду про його винуватість ґрунтуються на припущеннях;

- вказує, що із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України;

- зазначає, що ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що вживав алкогольні напої 22.03.2024р., та наступного дня 23.03.2024р. мав запах алкоголю з порожнини рота, та вважав, що це буде розцінено як його перебування у стані алкогольного сп`яніння, не розумів, що наявність запаху алкоголю не означає, що він перебуває у стані сп`яніння, тому відмовився від продуття газоаналізатора;

- вказує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, тільки йшов до нього, оскільки йому було необхідної їхати до матері, авто стояло із вимкненим двигуном;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Дальгіс Л.О. повідомлений належним чином, у судове засідання не прибули, від захисника Дальгіс Л.О. надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності, на доводах апеляційної скарги наполягали, тому суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 268 КУпАП не встановив перешкод для розгляду апеляційної скарги за їх відсутності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 23.03.2024р. о 10:50год. в м. Селидове Покровського району Донецької області по вул. Центральна буд.143 керував транспортним засобом ВАЗ2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від продуття газоаналізатора Драгер на місці зупинки транспортного засобу та проходження медичного огляду в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 574737 від 23.03.2024р., відеозапис правопорушення, письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, довідку відділу поліції про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_2 від 17.07.1992р., яке видане Красноармійським МРВ ДАІ УМВС Донецької області.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при судовому розгляді провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції був належним чином встановлений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, законність вимоги працівника поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також факт відмови ОСОБА_1 від такого огляду, що утворює в його діях склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та підтверджується відеозаписом.

На переконання суду апеляційної інстанції відмова ОСОБА_1 після його зупинки працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння ставить під сумнів його запевнення про те, що він не вживав алкогольні напої та перебував у тверезому стані.

При цьому слід звернути увагу, що на відеозапису ОСОБА_1 повідомив, що терміново мав їхати до матері та сподівався, що його ніхто не зупинить.

Суд апеляційної інстанції з рішенням суду першої інстанції погоджується, та не вбачає підстав для його скасування.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права, судом належним чином не перевірено процедуру проведення працівниками поліції огляду водія на стан сп`яніння, не надано оцінки доказам, є неспроможними.

Доводи апеляційної скарги, що відеозапис долучений до матеріалів справи не містить доказу того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані сп`яніння, висновки суду про його винуватість ґрунтуються на припущеннях, також не мають під собою підґрунтя, оскільки факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 не викликає у суду апеляційної інстанції сумніву. Відповідно до матеріалів відеозапису ОСОБА_1 біля автомобіля перебуває один, при спілкування з працівниками поліції пояснює, що терміново треба було приїхати до матері, факт керування транспортним засобом не заперечує, автомобіль перебуває на узбіччі проїзної частини після його зупинки працівниками поліції.

Доводи апеляційної скарги захисника, що із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки діючий КУпАП не містить таких обов`язкових вимог до відеозапису, як відеофіксація роз`яснення особі прав та обов`язків.

Крім того слід наголосити, що ОСОБА_1 у даній справі про адміністративне правопорушення належним чином скористався своїми правами, а саме скористався правовою допомогою захисника, ознайомлення з матеріалами справи, правом на оскарження постанови суду першої інстанції у встановлений законом строк. Наведена обставина дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 переймався долею провадження, у якому він був безпосередньо задіяний, проте до суду першої інстанції з невідомих причин не прибув.

Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що вживав алкогольні напої 22.03.2024р., та наступного дня 23.03.2024р. мав запах алкоголю з порожнини рота, та вважав, що це буде розцінено як його перебування у стані алкогольного сп`яніння, не розумів, що наявність запаху алкоголю не означає, що він перебуває у стані сп`яніння, тому відмовився від продуття газоаналізатора, є також неспроможними, оскільки ОСОБА_1 , як особа, яка у встановленому законом порядку у 1992р. отримав посвідчення водія, тобто пройшов відповідне навчання, склав відповідний екзамен (чи тестування), та має значний досвід керування транспортним засобом, а отже і знання вимог ПДР, тому права і обов`язки водія йому добре відомі.

Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, тільки йшов до нього, оскільки йому було необхідно їхати до матері, авто стояло із вимкненим двигуном, на думку суду апеляційної інстанції, не мають під собою підґрунтя, спростовуються сукупністю доказів, якими є відеозапис, та особисті пояснення ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, що він керував власним автомобілем, від огляду на стан сп`яніння відмовився.

На думку суду апеляційної інстанції вказаний довод сторони захисту не має під собою логічного пояснення, оскільки є незрозумілим, чому автомобіль ОСОБА_1 перебував на проїзній частині в межах міста, а не біля будинку за місцем мешкання ОСОБА_1 , або ж родича чи знайомого.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є неспроможними та не підлягають задоволенню, постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим судовим рішенням.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 , подану в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Димитрівського міського суду Донецької області від 28.05.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік залишити без задоволення.

Постанову Димитрівського міського суду Донецької області від 28.05.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя