Справа № 357/9645/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2024 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олександр Шовкопляс розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП:дані відсутні,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

У С Т А Н О В И В:

19 червня 2024 року о 17 годині 02 хвилин, водій ОСОБА_1 в Київській області, м. Узин по вул. Незалежності керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук,неприродна блідість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі водій категорично відмовився у встановленому законодавством порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання в режимі відеоконференції не з`явився, про день та час розгляду справи був належно повідомлений.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Оскільки ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, вважаю за можливе розгляд справи проводити без його участі та ухвалити рішення за наявними у справі доказами.

Представник-адвокат Харчук О.П. в судове засідання в режимі відеоконференції не з`явився, надіслав через електронну пошту суду клопотання про закриття провадження у справі, в якому детально виклав свою правову позицію, та пояснив, що із зазначеним протоколом вони не погоджуються та вважає, що докази в справі є неналежними та недопустимими, оскільки вони зібрані всупереч нормам Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року та «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затверджену наказом МВС України 18.12.2018 № 1026. Так, відповідно до п. 5 Розділу II вищевказаної Інструкції, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). Просив суд звернути увагу, що відповідно до пояснень ОСОБА_1 які підтверджуються наявним в матеріалах справи відеозаписом вбачається, що в ході спілкування зі співробітниками поліції, останні не перевіряли у нього будь-яких ознак наркотичного сп`яніння. Також із пояснень ОСОБА_1 , вбачається, що в ході спілкування зі співробітниками поліції він неодноразово повідомляв останнім, що він знаходиться наразі на лікуванні після поранення, оскільки являється військовослужбовцем та 04.06.2024 року він перебуваючи в зоні бойових дій отримав контузію (акубаротравму) та отримав певні ускладнення на очі, а тому вказував на незаконність вимоги з боку співробітників поліції та наголошував на відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння. Окрім того, з пояснень ОСОБА_1 , вбачається, що співробітники поліції, не зупиняли автомобіль під його керуванням з підстав наведених у ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» тобто в установленому законом порядку, оскільки будь-яких ПДР він не порушував. Згідно ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Таким чином, аналіз наведених вище вимог Закону дає підстави для висновку, що поліцейський має право ставити перед особою вимогу про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав). При цьому, у випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є неправомірними. Так із пояснень ОСОБА_1 , вбачається, що співробітники поліції, не зупиняли автомобіль під його керуванням з підстав наведених у ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» тобто в установленому законом порядку, оскільки будь-яких ПДР він не порушував. Матеріали адміністративної справи №357/9645/24 не містять жодних документів на підтвердження законності підстав зупинки транспортного засобу марки «Audi А4» д.н.з. НОМЕР_1 . У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №562699 від 19.06,2024 року інспектор поліції зазначає, що підставою для огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння стало те, що у нього нібито було виявленно такі ознаки наркотичного сп`яніння, як: звужені зіниці очей, що не реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук; неприродна блідість.Однак, таке твердження інспектора патрульної поліції є надуманим та таким, що не відповідає дійсності, оскільки із пояснень ОСОБА_1 , які підтверджуються наявним в матеріалах справи відеозаписом вбачається, що в ході спілкування зі співробітниками поліції, останні не перевіряли у нього будь-яких ознак наркотичного сп`яніння. Окрім того, посилання інспектора патрульної поліції на те, що зіниці очей його підзахисного не реагували на світло то слід вказати, що вказане посилання інспектора є надуманим та такими, що повністю спростовуються поясненнями його підзахисного з яких вбачається, що працівники поліції на місці подій, які викладенні а протоколі, не здійснювали перевірку- реагування його зіниць на світло. Окрім цього, необгрунтованість та незаконність вимоги інспектора патрульної поліції до ОСОБА_1 про необхідність проходження медичного огляду на стан сп`яніння підтверджується результатами лабораторних досліджень з медичної лабораторії «Діла», згідно яких вбачається, що за результатами лабораторних досліджень на підставі біологічного середовища в організмі ОСОБА_1 не виявлено наркотичних засобів та речовин. Таким чином, зважаючи на відсутність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, направлення його на огляд є безпідставним та протиправним, а тому у ОСОБА_1 , не виникло обов`язку його проходження, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.І ст.130 КУпАП. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 Розділу І Інструкції № 1452/735). Так, у графі «місце вчинення правопорушення» протоколу серії ААД №562699 від 19.06.2024 року вказано: «...м. Узин, вул. Незалежності...». Наказом директора Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації №161-Ад.м від 12.02.2024, внесено зміни до переліку закладів охорони здоров`я Київської області, яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (копія додається). Так, враховуючи місце зупинки транспорного засобу, яке зазначене в протоколі серії ААД №562699 від 19.06.2024 року, найближчим закладом охорони здоров`я, якому надано право на проведення медичних оглядів з метою виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння є Комунальне некомерційне підприємство Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області Рокитнянська багатопрофільна лікарня (вул. Вокзальна. 86. смт. Рокитне), оскільки згідно з Інформацією, що міститься у навігаційному сервісі «Googlemaps», відстань від місця зупинки транспортного засобу до вищевказаного закладу охорони здоров`я становить лише від 19,5 км. в залежності від обраного маршруту. Водночас, з наявного в матеріалах справи направлення вбачається, що ОСОБА_1 направлявся працівниками поліції не до найближчого закладу охорони здоров`я, а до КНП ТМР «Таращанська міська лікарня» (м. Тараща, вул. Шевченка 66). Так, відстань від місця зупинки, вказаного у протоколі до КНП ТМР «Таращанськаміська лікарня» (м Тараща, вул. Шевченка 66) становить від 40,5 км. до 59,1 км. в залежності від обраного маршруту. Таким чином, за вказаних вище обставин, відмова ОСОБА_1 від проведення огляду на стан нібито наркотичного сп`яніння в КНП ТМР «Таращанська міська лікарня» (м. Тараша, вул. Шевченка 66) не утворює складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий заклад охорони здоров`я не є найближчим у розумінні приписів ст. 266 КУпАП та п. 7 Розділу 1 Інструкції № 1452/735, а тому його підзахисний не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності. Що стосується наявного в матеріалах акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Так, згідно п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103 результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Так, з матеріалів справи вбачається, шо поліцейські не проводили огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а склали відносно ОСОБА_1 протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. З огляду на вище викладене, просить суд визнати наявний в матеріалах справи акт огляду, неналежним та недопустимим доказом.

Також стороною захисту до суду було надано результати досліджень від 21.06.2024, щодо результатів медичного огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, проведений 21.06.2024 о 09:28год. медичною лабораторією «DILA», згідно до якого у ОСОБА_1 наркотичних ознак не виявлено. З огляду на вищевикладене, в силу допущених працівниками поліції порушень під час складання та оформлення матеріалів, беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. І ст.130 КУпАП, а тому вважає що провадження у справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суддя дослідивши письмові матеріали справи, відео запис з місця події, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і беззаперечних доказах.

Щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_1 інкримінується порушення Правил дорожнього руху, а саме: п. 2.5 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає три окремих склади адміністративного правопорушення, а саме: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів; 3) відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, законодавець зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а відмова від проходження такого огляду тягне за собою відповідальність передбачену ст. 130 КУпАП.

Під час перегляду указаного відеозапису з`ясовано, що під час складання протоколу та інших матеріалів відносно ОСОБА_1 мали місце грубі порушення чинного законодавства та норм міжнародного права.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Таким чином, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи Іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують-увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п 12 Розділу 2 Інструкції № 1452/735).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5. ст.266 КУпАП). Таким чином, направлення на огляд є законним виключно за наявності у водія, визначених Інструкцією, ознак сп`яніння.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №562699 від 19.06.2024 року інспектор поліції зазначає, що підставою для огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння стало те, що у нього було виявлені такі ознаки наркотичного сп`яніння, як: звужені зіниці очей які не реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість.

Однак, таке твердження інспектора патрульної поліції є надуманим та таким, що не відповідає дійсності, оскільки із наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що в ході спілкування зі співробітниками поліції, останні не перевіряли у ОСОБА_1 будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, також не здійснювали перевірку- реагування його зіниць на світло.

Натомість, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 оголошено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом із явними ознаками наркотичного сп`яніння. Інші матеріали ОСОБА_1 не давалися. Хоча до суду протокол про адміністративне правопорушення скеровано з викладом об`єктивної сторони, яка суперечить обставинам, що зафіксовані за допомогою технічного носія.

Складені документи та їх перелік ОСОБА_1 - не демонструвалися.

За таких обставин дані відеозапису, наданого до суду суперечать іншим матеріалам справи.

Також, при дослідженні акту огляду, що є у справі, відомості про час та місце його складення не відображені. Судячи зі змісту указаного відеозапису, поліцейським не доводилося до відому ОСОБА_1 що він в той чи інший час, чи спосіб проводить таку процесуальну дію як огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Таким чином лише у випадку встановлення стану сп`яніння після проведення огляду дають право на внесення таких відомостей до протоколу.

Працівник поліції не тільки не проводив огляд, а і не намагався вручити ОСОБА_1 примірник акту щодо його проведення.

Таким чином доданими до справи матеріалами спростовується намір працівників поліції проводити відносно ОСОБА_1 будь-які дії, передбачені ст. 266 КУпАП та відповідною інструкцією.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних не законним шляхом, також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи, які притягують до адміністративної відповідальності, і якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь даної особи. При цьому, ЄСПЛ у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, суд вважає, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки такі відомості не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в даній справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33-35,40-1, ч.1 ст.130, ст.247, ст.ст.279,283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлександр ШОВКОПЛЯС