Справа № 751/6332/24 Головуючий у 1 інстанції Павлов В. Г.
Провадження № 33/4823/815/24
Категорія - ч. 3 ст. 126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю захисника адвоката Похилька С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Похилька С.П. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 серпня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці.

Як встановив суд, 10 липня 2024 року, о 05 год. 45 хв., в с. Топчіївка, Чернігівського району, Чернігівської області, на 117 км а/д К01, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «NISSAN Primera», д.н.з. НОМЕР_2 , будучи обмеженим у праві керування таким транспортним засобом, згідно постанови від 28 серпня 2023 року Новозаводського відділу ДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у ВП №64329605, чим порушив вимоги ст.15 Закону України «Про дорожній рух».

Не погодившись із рішенням суду, захисник адвокат Похилько С.П. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі за відсутності в діях його довірителя складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що в справі відсутні докази того, що ОСОБА_1 , на час зупинки працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням, був обізнаний з наявністю постанови державного виконавця про обмеження спеціального права, що, на думку апелянта, виключає в його діях склад даного адміністративного правопорушення.

До початку розгляду справи від захисника надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: копії звіту про здійснення відрахування та виплати військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), а також копії постанови державного виконавця від 04.09.2024 року, якою скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено 28.08.2023 року.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

При цьому, в судовому засіданні захисник зазначив, що ОСОБА_1 був поінформований належним чином про час та місце слухання справи та не заперечував щодо розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити апелянту строк на звернення до суду.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частина 3 ст. 126 КУпАП, передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 903203 від 10.07.2024 року, ОСОБА_1 10 липня 2024 року, о 05 год. 45 хв., в с. Топчіївка, Чернігівського району, Чернігівської області, на 117 км а/д К01, керував транспортним засобом «NISSAN Primera», д.н.з. НОМЕР_2 , будучи обмеженим у праві керування таким транспортним засобом, згідно постанови від 28 серпня 2023 року Новозаводського відділу ДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у ВП №64329605, чим порушив вимоги ст.15 Закону України «Про дорожній рух» ( а.с.1).

При цьому, у даному протоколі, особисто в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 не зазначав про те, що він не був обізнаний з наявністю постанови державного виконавця про обмеження спеціального права.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

До протоколу про адмінправопорушення було долучено також і постанову старшого державного виконавця Новозаводського відділу ДВС у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (а.с.4).

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис працівника поліції.

В матеріалах справи наявний диск з відеозаписом події, яка мала місце 10.07.2024 року (а.с.3), за участю ОСОБА_1 , зміст якого підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та висновки місцевого суду про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не був обізнаний про наявність постанови державного виконавця, якою його було обмежено в праві керувати транспортними засобами, спростовується відеозаписом та не підтверджується іншими матеріалами даної справи, та більш того сам факт керування транспортним засобом при встановленому тимчасовому обмеженні у здійсненні такого права є самостійним складом правопорушення, за що передбачено адміністративну відповідальність.

Окрім цього, слід зазначити і те, що ОСОБА_1 , в судовому засіданні суду першої інстанції, підтвердив факт керування транспортним засобом, власну обізнаність про наявність виконавчого провадження та про застосоване до нього державним виконавцем обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію захисника слід розцінювати, як намагання уникнути його довірителем установленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, будучи тимчасово обмеженим у праві керування, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 3 ст. 126 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику адвокату Похильку С.П. строк на апеляційне оскарження постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Похилька С.П. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач