Номер провадження: 33/813/2431/24
Номер справи місцевого суду: 495/99/24
Головуючий у першій інстанції Волкова Ю.Ф.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

03.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2024 року по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2024 року витребувано у Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області (вул. Сержанта Данила Марюхіна, 21, місто Білгород-Дністровський, Одеська область) запитувану інформацію:

- чи є надані відеозвукозаписи автентичними?

- чи є надані відеозвукозаписи оригіналом чи копією?

- чи проводилась фіксація наданих відеозвукозаписів безперервно?

- чи зазнали змін надані відеозвукозаписи?

Запитувану інформацію (або відповідь щодо неможливості надати запитувану інформацію) надати Білгород-Дністровському міськрайонному суду Одеської області до 20.05.2024.

10.09.2024 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу на вищезазначену постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2024 року.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Положеннями ст. 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційний суд звертає увагу, що ч. 2 ст. 294 КУпАП містить примітку, згідно якої офіційне тлумачення положення частини другої статті 294 «стосовно оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення» слід дивитись в Рішенні Конституційного Суду №2-рп/2015 від 31.03.2015.

Так, згідно рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 294 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України від 31.03.2015 №2-рп/2015, положення частини 2 статті 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною 1 статті 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, встановлених у статті 24-1 цього Кодексу (заходи впливу, що застосовуються до неповнолітніх); про закриття справи.

За таких підстав, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення не можуть бути оскаржені інші постанови судді, крім зазначених в ст. 284 КУпАП.

Відповідно до ст. 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Доступ до суду як складова права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута (рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства. Практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

За таких обставин, постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2024 року, не може бути предметом апеляційного оскарження, оскільки така постанова не входить до вичерпного переліку судових рішень, передбаченого ст. 284 КУпАП, право на оскарження яких регламентовано ст. 294 КУпАП.

При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права звернутися з апеляційною скаргою на постанову, якою притягнуто особу до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, рішенням Конституційного Суду №2-рп/2015 від 31.03.2015, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2024 року по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе