ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 673/1025/23

Провадження № 33/4820/115/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Забєліної І.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Довгаля П.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2023 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн. на користь держави.

За постановою суду, 16.09.2023 року о 18 год. 33 хв. по вул. Центральна, 11 в с. Новосілка Хмельницького району ОСОБА_1 керував транспортним засобом мінітрактором «Булат 120Е», без д.н.з., з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Деражнянського районного суду від 19 грудня 2023 року, постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Звертає увагу на те, що підписуючи заяву про розгляд справи без участі та визнання вини не усвідомлював наслідків прийнятого судом рішення.

Вказує, що вину не визнає та заперечує факт перебування 16.09.2023 о 18 год. 33 хв. по вул.Центральній, Хмельницького району з ознаками алкогольного сп`яніння та керування транспортним засобом в такому стані.

На думку апелянта працівниками поліції він був зупинений без будь яких підстав.

Зазначає, що на пропозицію поліцейського пройти огляд на місці зупинки погодився, але останні повідомили, що у них відсутній прилад «Драгер» і потрібно їхати в медичний заклад, на що він відмовився, оскільки дістатися додому з медичного закладу після 18 години було б проблематично.

Посилається і на те, що при складанні протоколу невірно викладено формулювання обвинувачення, оскільки зазначено, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, хоча диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Вважає, що працівниками поліції порушено його право на захист, оскільки ними не були роз`ясненні права, передбачені ст.268 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Довгаля П.С. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, а апеляційну скаргу визнати такою, що задоволенню не підлягає за таких підстав.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху і відповідно у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та правильно оціненими доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №405929, складеним поліцейським РПП СПД ВП №2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Шачко Є.О. від 16.09.2023 року про те, що у вказаний день о 18 год. 33 хв. по вул. Центральна, 11 в с. Новосілка Хмельницького району ОСОБА_1 керував транспортним засобом мінітрактором «Булат 120Е», без д.н.з., з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки та в медичному закладі.

Крім того, вина ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується відеозаписами, які долучені до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, з яких видно, як 16.09.2023 року о 18 год. 33 хв. по вул. Центральна, 11 в с. Новосілка Хмельницького району ОСОБА_1 керував транспортним засобом мінітрактором «Булат 120Е», без д.н.з., з ознаками алкогольного сп`яніння. Після зупинки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Твердження апелянта про те, що працівниками поліції не було роз`яснено права спростовуються наявною в матеріалах розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст..63 Конституції України та ст.268 КУпАП, від підпису якої ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано відеозаписом, наявним в матеріалах справи.

Доводи ОСОБА_1 про те, що в протоколі зазначено, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння, як передбачено диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено у якості окремих складів адміністративного правопорушення, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, за змістом диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції особи, яка керує транспортним засобом, наступає незалежно від того, чи перебувала ця особа у стані сп`яніння під час керування транспортним засобом, а чи лише мала ознаки сп`яніння.

У даному випадку водій ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, і таке порушення містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта про те, що у працівників поліції був відсутній Драгер на місці зупинки та останні пропонували пройти огляд в медичному закладі, спростовується відеозаписом, згідно якого, працівники поліції повідомили, що прилад Драгер буде доставлений протягом 10 хв., на що ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі відмовився.

Разом з тим, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захиснику було надано можливість довести невинуватість у вчиненому вищевказаному правопорушенні всіма можливими способами, не забороненими законом, однак, вони такими не скористалися, жодних доказів, які б підтверджували невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в ході апеляційного розгляду не надано.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України.

За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння, суд вважає, що накладене адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

За таких обставин з врахуванням цілої низки матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 ПДР України, постанова судді є законною і справедливою, а підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2023 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Володимир БАРЧУК