Справа № 159/4960/24
Провадження № 3-зв/159/4/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в особі судді Шишиліна О.Г., за участі ОСОБА_1 розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Губар В.Є. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Заява про відвід судді мотивована тим, що до провадження як захисника не було допущено помічника адвоката у зв`язку із чим заявник не довіряє розгляд справи про адміністративне правопорушення та вважає суддю небезстороннім.

В ст.131-2 Конституції України вказано, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Статус помічника адвоката та його повноваження визначений ст.16 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Помічник адвоката виконує доручення адвоката у справах, що знаходяться у провадженні адвоката, крім тих, що належать до процесуальних повноважень (прав та обов`язків) адвоката.

Відповідно до ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" п. 43).

У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Отже судом встановлено, що відвід судді є наслідком прийнятого суддею рішення та незгода заявника із цим рішенням, що в контексті наведених правових норм не є підставою для відводу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Губар В.Є. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

СуддяО. Г. Шишилін