ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/4997/24

провадження № 3/0285/3199/24

26 вересня 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 ,

яка працює оператором ТОВ «Рамблер»,

ВСТАНОВИЛА:

З адміністративного протоколу, що надійшов до суду 26.09.2023 слідує, що ОСОБА_1 23.09.2024 близько 12 год, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 вчинила домашнє економічне насильство, а саме взяла в матері ОСОБА_2 з гаманця 1000 грн та не повертає.

Розглянувши адміністративний матеріал, приходжу наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

Одним із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян; ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Доказова база повинна випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Стаття 173-2 КУпАП та Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначають домашнє насильство, як умисне діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру, що вчиняються в сім`ї, між родичами, колишнім чи теперішнім подружжям, особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Підставою для складання відносно ОСОБА_1 працівником поліції протоколу серії ВАД №110594 від 23.09.2024 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, став рапорт про опрацювання повідомлення, отриманого на службу 102 від 23.09.2024, від ОСОБА_2 про викрадення в неї грошових коштів її донькою ОСОБА_1 ; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від заявниці ОСОБА_2 та пояснення ОСОБА_2 , в яких вона розповіла про обставини крадіжки в неї грошових коштів в сумі 1000 грн її донькою ОСОБА_1 .

Оцінюючи надані докази, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається не домашнє насильство, а крадіжка майна. Належних та беззаперечних доказів, які би у своїй сукупності свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинила економічне насильство у сім`ї, матеріали даної справи не містять.

Частина 1 ст.51 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Законодавство визначає крадіжку як таємне викрадення чужого майна. Таємним визнається таке викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілих чи інших осіб. Викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Зміна кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не віднесена до компетенції суду відповідно до норм КУпАП.

Резюмуючи викладене, надані докази не узгоджуються із суттю викладеного у протоколі правопорушення, який сам по собі є підставою для подальшого провадження у справі і не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи. При наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Зазначене становитиме порушення вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ст.247 КУпАП).

Встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи, вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.9, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин