1Справа № 335/1449/24 3/335/600/2024
ПОСТАНОВА
12 серпня 2024 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого згідно протоколу автомеханіком, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
У судовому засіданні, яке відбувалось 04.03.2024 року за участю його захисника, ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, пояснив що йому не відомі причини зупинки, працівники поліції були упереджені, хотів пройти медичний огляд однак не встиг його здійснити через те, що у місті була комендантська година. Раніше відносно нього складався протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак судом справа була закрита.
За клопотанням захисника ОСОБА_1 до суду викликався поліцейський УПП в Запорізькій області ДПП НП України, яким був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 сержант поліції ОСОБА_2 , який прибув до судового засідання 03.06.2024 року, проте ані ОСОБА_3 ані його захисник у призначене судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.
У судове засідання, призначене на 12.08.2024 року ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber» захисник ОСОБА_4 отримав повідомлення 03.06.2024 року. Згідно довідки про недоставлення SMS, SMS-повідомлення щодо документу «Судова повістка про виклик до суду» недоставлено з причин того, що абонент тимчасово недоступний. Про причину неявки не повідомили, з заявами про відкладення розгляду справи до суду не звертались.
Керівник Вознесенівської окружної прокуратури Монін І. 26.02.2024 року подав суду заяву про позбавлення можливості забезпечення участі прокурора у розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказуючи, що наразі Конституцією України, КУпАП, Законом України «Про прокуратуру» прокуратуру не наділено повноваженнями щодо участі у справах про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. З огляду на те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, від яких не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим причини їх неявки до суду визнані неповажними, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника на підставі наявних матеріалів.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний, зокрема, виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає, адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до загальних положень ПДР - ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.
Згідно пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 Правил).
Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.
Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах наявних доказів, незважаючи на заперечення вини, приходжу до висновку про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина доведена матеріалами справи:
- протоколом про адміністративне правопорушення Серія БД № 054214 від 01.02.2024 року. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції дотримано вимог, передбачених ст. 256 КУпАП та Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в якому зазначено ознаки сп`яніння: поведінка що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, бліда шкіра обличчя;
- довідкою старшого інспектора відділу з адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП капітана поліції Хоменко О. повторності за ч. 1 ст. 130 КУпАП немає;
- СD диском з відеозаписом. З оглянутого судом відеозапису, зробленого під час зупинки водія та подальшого складання відносно нього протоколу вбачається, що він мав ознаки наркотичного сп`яніння, розширенні зіниці очей які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців, поведінка що не відповідає обстановці. З камер поліцейських на якому видно як ОСОБА_1 01.02.2024 року відмовився від проходження огляду;
- архівом порушень.
Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.
Жодних об`єктивних даних, які б спростовували факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлено. Підстави, які б давали можливість суду вважати, що досліджені докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, а вина водія у вчиненому правопорушенні, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами провадження. Доводи захисника щодо відсутності належних і допустимих доказів, які б беззаперечно доводили б винуватість ОСОБА_1 розцінюються судом як бажання останнього уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейського до компетентних органів, що дає підстави суду вважати про намір оскаржити упередженість працівників поліції.
Посилання ОСОБА_1 на те, що працівники поліції його зупинили, без правових підстав встановлених законом, не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Пунктами 4,5 «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженого постановою КМУ №1456 від 29.12.2021 року визначено, що перевірка документів в осіб, огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян здійснюється лише після введення воєнного стану в межах території та у строки, зазначені в указі Президента України про введення воєнного стану, на підставі наказу військового командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення); право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за № 2102-ІХ від 24.02.2022 року на території України оголошений воєнний стан у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України, строк якого в подальшому було неодноразово продовжено Указами Президента України.
Суд приходить до висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Пояснення ОСОБА_1 про намір проходження ним в подальшому за власною ініціативою медичного огляду на стан сп`яніння, але однак такий проведений не був із наявністю комендантської години у місті, не впливає на склад адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується, оскільки він притягується до адміністративної відповідальності саме за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, який він як особа, яка керує транспортним засобом, зобов`язаний знати й неухильно виконувати, а саме за відмову від проходження в установленому порядку медичного огляду для встановлення наркотичного сп`яніння.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі.
Оскільки, адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, стимулювання його до правомірної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає єдине та безальтернативне у виді накладення штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на строк один рік.
З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, ступень тяжкості вчиненого правопорушення яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим, вважаю за необхідне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір, в сумі 605,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 130, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15-ть днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15-ть днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постановив про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначений у постанові про стягнення штрафу.
Постанова по справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10-ти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя В.О. Макаров