Справа № 737/562/24 Головуючий у 1 інстанції Кореньков А. А.
Провадження № 33/4823/775/24
Категорія - ч.4 ст. 85 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Котенка А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючий в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Вилучену у ОСОБА_1 рибу: щуку звичайну в кількості 1 штука, карася сріблястого в кількості 3 штуки, плоскірку в кількості 1 штука, яку відповідно до квитанції № 0210 від 27.05.2024 передано на зберігання Управлінню Державного агентства меліорації та рибного господарства України у Чернігівській області конфісковано.

Вилучену у ОСОБА_1 знаряддя лову - сітку просту: довжиною 5 м., висотою 2 м., розмір вічка 70 мм., яку відповідно квитанції № 0104 від 27.05.2024 року передано на зберігання Управлінню Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм України у Чернігівської області - конфісковано.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 9 445 грн. у відшкодування збитків, заподіяних рибному господарству України.

Як встановив суд, 16 травня 2024 року, о 12 год. 30 хв., ОСОБА_1 на озері поблизу с. Уборки, Куликівсьої ОТГ Чернігівського району, Чернігівської області, здійснював лов риби забороненим знаряддями лову, а саме: сіткою простою в забрід, чим порушив пп.1 п.1 розділу IV Правил любительського рибальства. При цьому, виловив рибу цінних видів: щука звичайна в кількості 1 шт., карась сріблястий 3 шт., плоскірка 1 шт., чим завдав збитків рибному господарству України на суму 9 775 грн.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення. Апелянт категорично заперечує факт здійснення ним лову риби забороненими знаряддями для цього та вважає, що дану справу відносно нього було сфабриковано.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Дані вимоги Закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Відповідно до п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19, забороняється лов водних живих ресурсів, серед іншого, із застосуванням сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань.

Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування.

Згідно ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за ч. 4 ст. 85 КУпАП для особи настає у випадку грубого порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).

Відповідно до п. п. 1 п. 1 розділу ІV Правил любительського рибальства забороняється добування (вилов) сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову, за винятком раколовок конструкції «хапка» та підсак, встановлених цими Правилами розмірів.

Згідно ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення №0068180 від 16.05.2024 року, ОСОБА_1 16 травня 2024 року, о 12 год. 30 хв., на озері поблизу с. Уборки, Куликівсьої ОТГ Чернігівського району, Чернігівської області, здійснював лов риби забороненим знаряддями лову, а саме: сіткою простою в забрід, чим порушив пп.1 п.1 розділу IV Правил любительського рибальства. При цьому, виловив рибу цінних видів: щука звичайна в кількості 1 шт., карась сріблястий 3 шт., плоскірка 1 шт., чим завдав збитків рибному господарству України на суму 9 775 грн. (а.с.2).

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується:

- описом оцінки знарядь лову, відповідно до якого у ОСОБА_1 16.05.2024 року було вилучено сітку просту: довжиною 5 м., висотою 2 м., розмір вічка 70 мм. (а.с.5);

- квитанцією про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення №0104, згідно якої на зберігання було залишено сітку просту, вказано її розмір (а.с.7);

- опису об`єктів лову, вилучених у ОСОБА_1 16.05.2024 року,а саме свіжої риби: щуки звичайної в кількості 1 штука, карася сріблястого в кількості 3 штуки, плоскірки в кількості 1 штука, яку відповідно до квитанції № 0210 від 27.05.2024 передано на зберігання Управлінню Державного агентства меліорації та рибного господарства України у Чернігівській області (а.с.4);

- розрахунком збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок незаконного добування, або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу згідно такс Постанови КМУ від 29.09.2023 року № 1042 на загальну суму 9 775 грн. (а.с.8);

- поясненнями головного державного інспектора Чернігівського рибоохоронного патруля ОСОБА_2 та інспекторів водної поліції ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які виявили факт незаконного вилову риби забороненими знаряддями лову саме ОСОБА_1 .

При цьому, будучи попередженими про дачу завідомо неправдивих свідчень, у судовому засіданні апеляційної інстанції, вони упевнено вказали на особу ОСОБА_1 , який вчинив певні дії, за обставин викладених у протоколі.

Пояснення вказаних свідків є послідовними та незмінними і повністю узгоджуються між собою та будь-яких сумнівів у їх достовірності у суду апеляційної інстанції, не викликають.

Також, на переконання суду апеляційної інстанції зазначені документи в справі про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють такі правові відносини та які є предметом судового розгляду.

Відносно аргументів сторони захисту, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що інспектором рибоохоронного патруля не забезпечено безперервної відео фіксації правопорушення, то такі не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки хоч наявний в матеріалах справи відеозапис є фрагментарним, водночас на такому зафіксовано обставини, що підлягають з`ясуванню та такий відеозапис дає можливість встановити особу порушника, на яку безпосередньо вказували свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у тому числі і у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Також, з приводу даної обставини ОСОБА_2 , у судовому засіданні апеляційної інстанції, пояснював, що це відбулось у зв`язку із завантаженням пам`яті самого пристрою, а фіксувати події на власні технічні засоби є недоцільним, оскільки такі записи, на його думку, не беруться до уваги судом як доказ.

При цьому, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у судовому засіданні апеляційної інстанції зазначали, що вони разом із головним державним інспектором рибоохоронного патруля ОСОБА_2 тривалий час перебували у рейді, у зв`язку з чим, на момент виявлення адмінправопорушення саме ОСОБА_1 , їх нагрудна камера не працювала, оскільки розрядилась батарея і камера вимкнулась.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адмінправопорушення у присутності ОСОБА_1 не складався з тих підстав, що останній залишив місце вчинення адмінправопорушення, а тому доводи апелянта, в цій частині, також не заслуговують на увагу.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять, а тому, доводи останнього про те, що матеріали справи відносно нього було сфабриковано, позбавлені підстав.

Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Будь-які докази відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і, як апелянтом так і його захисником, суду апеляційної інстанції не надані.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності оскаржуваної постанови та наявності підстав для закриття провадження у справі, про що йдеться в апеляційній скарзі, в ході апеляційного розгляду, не встановлено.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для то-го, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 85 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому адмінправопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач