Справа № 610/3424/24
Провадження № 3/610/811/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2024м. Балаклія

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Феленко Юрій Анатолійович, за участю секретаря Петрової І.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Мухітдінова Р.Д., потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований і проживає у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2024 року до Балаклійського районного суду Харківської області з відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 258827 від 10.09.2024 ОСОБА_2 17.08.2024 о 12.00 год в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , висловлювався на її адресу брутальною лайкою і погрожував фізичною розправою, чим завдав потерпілій моральних та психологічних страждань.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не визнав, пояснив, що між ним і його колишньою дружиною того дня відбулася звичайна розмова. Нецензурною лайкою він не висловлювався, колишній дружині не погрожував, сварок не вчиняв. Чому колишня дружина звинувачує його у вчиненні цих дій, йому не зрозуміло.

Його захисник подав до суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, де зазначив, що всупереч диспозиції ст. 173-2 КУпАП у протоколі не зазначено, в чому конкретно полягало насильство, і яка шкода була завдана потерпілій внаслідок такого насильства. Наявність наслідків у виді спричинення шкоди психічному здоров`ю потерпілої хоча і зазначено у протоколі, при цьому їх суть не розкрито та не доведено "поза розумним сумнівом". Суперечка, яка описана у протоколі про адміністративне правопорушення, не охоплюється диспозицією ст. 173-2 КУпАП і не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності. У даному випадку дійсним є лише факт, що атмосфера взаєморозуміння між колишнім подружжям відсутні. А дії потерпілої здійснено з метою створення штучного образу кривдника в очах будь-яких органів та психологічного тиску на ОСОБА_2 для подальшого на нього впливу у вирішенні питання щодо його зустрічей з донькою.

Потерпіла ОСОБА_1 в суді пояснила, що 17.08.2024 о 12.00 год у парку в АДРЕСА_2 , її зустрів колишній чоловік ОСОБА_2 та вчинив з нею сварку з приводу того, що вона начебто забороняє йому бачитися з їхньою спільною донькою. Потерпіла пояснила йому, що лише визначила порядок зустрічей з донькою. На що він обурився та почав висловлюватися в її бік брутальною та нецензурною лайкою, а також погрожував фізичною розправою.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши потерпілу, ознайомившись із запереченнями на протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов такого висновку.

Диспозицією статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Таким чином, об`єктивну сторону цього правопорушення складають певні дії (бездіяльність), реальне настання шкідливих наслідків (реальна ймовірність їх настання) та причинний зв`язок між ними.

Відповідно до п. 3 ч. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" № 2229-VIII домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм законодавства, під домашнім насильством, умисним вчиненням діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, розуміють не лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, а і інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Тобто необхідно визначати рівень суспільної небезпеки шкоди, що настала після вчинення діяння психологічного характеру, яке охоплює законодавча категорія "домашнє насильство".

Домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі (або існувала реальна можливість їх настання).

До того ж саме по собі висловлення образ на адресу осіб, із числа передбачених ст. 3 Закону № 2229-VIII, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, окрім як, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого.

ОСОБА_2 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Проте у даному випадку наявність наслідків дій ОСОБА_2 у виді спричинення або можливого спричинення шкоди психічному здоров`ю потерпілої хоча і відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, проте їх суть не розкрито і не доведено. З протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів не простежується факт того, що конфліктна ситуація викликала у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдала шкоди фізичному та психічному здоров`ю особи.

З пояснень потерпілої ОСОБА_1 , наданих у судовому засіданні 25.09.2024 встановлено, що 17.08.2024 між неї і її чоловіком виникла сварка на ґрунті непорозумінь стосовно графіку зустрічей батька з їхньою спільною донькою. Однак не кожна сварка є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Наявність сварок і непорозумінь між особами на майновому та/чи побутовому ґрунті свідчить про існування між ними неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя, однак не підтверджує факту вчинення саме домашнього насильства чи потенційного конфлікту.

Частиною 1 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із загальних принципів достатності, належності та допустимості доказів, суддя дійшов висновку, що вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не доведено, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, статтями 280, 283, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено 27 вересня 2024 року.

СуддяЮ.А. Феленко