Справа № 492/1305/24
Провадження № 3/492/775/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді Череватої В.І., при секретарі судового засідання Деде К.В., за участю прокурора Брагар Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бешгіоз Чадир-Лунзького району Республіки Молдова, громадянина України, військовослужбовця займаючого посаду командира 3-го відділення 1-го взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року не вчиняв однорідних правопорушень,

за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 , перебуваючи па посаді командира 3-го відділення 1-го взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи військове звання «сержант», будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ «Про запобігання корупції», суб`єктом згідно Примітки ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасно 17 квітня 2024 року, без поважних причин, подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, визнав повністю та щиро розкаявся, та, не заперечуючи фактів, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, складеного відносно нього, пояснив суду, що він не знав про необхідність подання щорічної декларації за 2023 рік в строк до 01 квітня 2024 року шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства, однак він не зрозумів, що це його стосується.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, складений правомірно, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинене ним правопорушення, оскільки його провина в судовому засіданні повністю доведена та підтверджується наявними письмовими доказами.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне, без поважної причини, подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому суб`єктом правопорушень за цією статтею є особи, передбачені зокрема п/п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», які відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Зібраними доказами встановлено: Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №336 від 14.12.2023 сержанта ОСОБА_1 призначено на посаду командира 3-го відділення 1-го взводу охорони роги охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ч. 12 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Відповідно до функціональних обов`язків командира відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 , сержант ОСОБА_1 відповідає за: успішне виконання відділенням бойових завдань, навчання, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, стройову підготовку й фізичну витривалість, охайний вигляд підлеглих, правильну експлуатацію, зберігання озброєння, техніки, спостереження та за утримання їх у належному стані. Командир відділення підпорядковується командирові взводу та його заступникові і є безпосереднім начальником особового складу відділення. Командир відділення зобов`язаний: підгримувати особовий склад, озброєння, техніку в постійній готовності до бойового застосування; навчати й виховувати особовий склад відділення, проводити тренування, спрямовані на поліпшення стройової виправки та посилення фізичної витривалості; знати тактику дій відділення в різних видах бою, вміло командувати під час виконання бойових завдань; досконало знати й вміло володіти зброєю і технікою відділення, забезпечувати їх правильне зберігання й експлуатацію; постійно вдосконалювати знання за фахом і методичні навички, своєю поведінкою га подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку; старанністю дбати про підлеглих, ставитися до них з повагою, знати їх потреби, вимагати від них додержання військової дисципліни; знати військове звання, прізвище, ім`я та по батькові кожною підлеглого, день народження, віросповідання, особисті якості й захоплення, рід занять перед військовою службою, родинний стен, успіхи й недоліки у службі; виховувати особовий склад відділення в дусі поваги до служби і свого фаху, бережливого ставлення до озброєння, техніки та майна, тощо.

Крім того, положеннями ч. 2 ст. 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що до молодшого сержантського і старшинського складу відноситься військове звання «сержант».

Відповідно до ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за своїми військовими званнями начальниками є військовослужбовці сержантського і старшинського складу для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини. Старші за військовим званням військовослужбовці мають право вимагати від молодших за військовим званням військовослужбовців додержання військової дисципліни, громадського порядку і форми одягу, а також правил поведінки і військового вітання. Молодші за званням військовослужбовці повинні беззастережно виконувати зазначені вимоги старших за військовим званням військовослужбовців.

З огляду на викладене, командир 3-го відділення 1-го взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 , сержант ОСОБА_1 є військовою посадовою особою Збройних Сил України, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності, а також наділений адміністративно- господарськими обов`язками (функціями).

Згідно підпункту 3 пункту 7 частини 5 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» військовослужбовці, які проходять службу у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки або відрядженні до них відносяться до суб`єктів на яких поширюється дія розділу VII Закону України «Про запобігання корупції» (крім осіб рядового складу підрозділів охорони відповідних центрів).

Таким чином, відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посада командира 3-го відділення 1-го взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 сержанта ОСОБА_1 віднесена до суб`єктів на яких поширюється дія цього Закону, як на військову посадову особу Збройних Сил України, і він є суб`єктом декларування і відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, і зобов`язаний виконувати вимоги Закону, в тому числі зазначених у ч. 1 ст. 45 вказаного Закону.

Статтями 2, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що кожен громадянин України, вступаючи на військову службу до Збройних Сил України, бере офіційне зобов`язання неухильно додержуватися Конституції України, цього Закону, Законів України «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інших законів України, а також прийнятих відповідно до них указів Президента України та інших нормативно - правових актів щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військовою обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статус військовослужбовців, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та сумлінно виконувати обов`язки військової служби.

Положеннями ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень га у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до пункту 15 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"г" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевою самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

12.10.2023 року набрав чинності Закон України № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким відновлено обов`язок подання декларацій суб`єктів, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону «Права Національного агентства». Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону «Повноваження Національного агентства», до повноважень Національного агентства належить надання рекомендаційних роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання га врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, застосування інших положень цього Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів, захисту викривачів.

Відповідно до питання 197-2 «Коли подають декларації військовослужбовці, визначені у п.п. 1-4 ч. 7 ст. 45 Закону (ТОП посадовці, члени BЛК, ЛЛK, працівники ТЦК та СП, закупівельний)?» Роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції №4 від 13.11.2023 «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» визначено, що декларації за 2021, 2022, 2023 звітні періоди вищезазначеними суб`єктами подаються до 31 березня 2024 року. Суб`єкти декларування, які зазначені у п.п. 14 ч. 7 ст. 45 Закону, подають декларації у строки, визначені ч.ч. 1-4 ст. 45 Закону (абз. 12 ч. 7 ст. 45 Закону). Тобто на них поширюються загальні правила стосовно строків подання декларацій, а не особливі, пов`язані з відновленням обов`язку подання декларацій. Це стосується суб`єктів декларування з числа військовослужбовців, які: 3) проходять службу у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) або відряджені до них (крім осіб рядового складу підрозділів охорони відповідних центрів).

На виконання вище зазначених вимог законодавства, сержант ОСОБА_1 був зобов`язаний подати щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік не пізніше 31 березня 2024 року.

Проте, сержант ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, який повинен бути обізнаним щодо обов`язку, способу, та терміну подачі такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» та п. 2-7 Прикінцевих положень Закону, подав щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, лише 17 квітня 2024 року об 11 год. 22 хв., що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також письмовими доказами, що зібрані у справі та досліджені судом.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію щорічну особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, його провина повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджена доказами, дослідженими судом.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його провини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення суд відносить щире розкаяння винного.

Також, суд бере до уваги пом`якшуючі обставини по справі, а саме: що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності; наслідками правопорушення не спричинено шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом встановлено не було.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також цілі адміністративного стягнення будуть досягнуті при накладенні на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах мінімального розміру, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з тим, суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф у мінімальному розмірі, буде достатнім та таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, у зв`язку з чим ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, підлягає звільненню від сплати судового збору під час розгляду справи з постановленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 172-6, 221, 283-285, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Черевата В.І.