Справа № 626/2480/24
Провадження № 3/626/494/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.09.2024 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Рибальченко І.Г., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління ДПС у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянки України, працює директором СТОВ "Мрія", проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №1110/20-40-07-30 від 27 червня 2024 року, вбачається, що при проведенні документальної планової виїзної перевірки СТОВ "Мрія" встановлено порушення директором ОСОБА_1 п.44.1 ст.44, п.198.5 ст.198, абз в) п.200.4 ст. 200, п. 201.1, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, а саме, ведення податкового обілку з порушенням встановленого законодавством порядку, що привело до заниження податку на додану вартість в сумі 19775719 грн за період з 01.01.2018 року по 31.12.2023 року та завищення суми від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду згідно з поданими податковими деклараціями з податку на додану вартість в сумі 21864999 грн за грудень 2023 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в засідання не з`явилася. Захисником ОСОБА_2 подані письмові пояснення, згідно яких просять закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та зазначають наступне.

З висновками Акту перевірки СТОВ "Мрія" та ОСОБА_1 не погодились, в результаті чого СТОВ "Мрія" було подано відповідно до положень абз.1 пп.86.7 ст.86 Податкового кодексу України письмові заперечення від 15.07.2024 року у встановлений законодавством строк. На час подачі письмових пояснень у справі не було розглянуто запереченняпо даній перевірці. В разі якщо заперечення не будуть враховані та задоволені податковим органом, а також якщо останнім буде складено відносно підприємства податкові повідомлення рішення, то підприємство має намір скористатися своїм правом на оскарження рішення податкового органу в адміністративному порядку, а надалі і в судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, пояснення та заперечення з додатками, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 10 КУпАП - адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11 КУпАП).

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При цьому, в силу приписів 251 КУпАП: обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

27.06.2024 року ГУ ДПС в Харківській області складено Акт про результати документальної позапланової перевірки СТОВ "Мрія".

На підставі вказаного Акту було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно директора СТОВ "Мрія". В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 , директор, вчинив правопорушення, яке полягає у веденні податкового обліку з порушенням чинного законодавства.

Наведене в протоколі не свідчить про відсутність на підприємстві податкового обліку та про порушенням встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а вказані обставини щодо заниження, завищення сум податків не відповідають дійсності з наступних підстав.

Складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретних даних, в чому саме полягає суть вчинених дій, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, не вказано в чому саме полягало порушення порядку ведення податкового обліку, яка форма його вини щодо таких дій та які юридичні наслідки настали або могли настати внаслідок таких дій.

Загальне посилання в протоколі на відповідні норми Податкового кодексу України не описують складу правопорушення та його суті.

Формулювання протоколу в такій формі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, тобто у ньому не викладено, які конкретно протиправні дії чи бездіяльність по порушенню ведення податкового обліку вона вчинив, як посадова особа, це позбавляє можливості ефективно захищатися від обвинувачення робить неможливим об`єктивний розгляд справи, перевірку наявності чи відсутності в його діях складу правопорушення.

Сам по собі Акт планової виїзної перевірки, не замінює головний документ - протокол про адміністративне правопорушення, який і є підставою адміністративної відповідальності.

Акт є лише документом, що фіксує певні обставини так, як їх бачить працівник податкового органу, який проводить перевірку.

В силу норм Податкового кодексу України, акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Відповідно до п. 54.5. ст. 54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 86.8. ст. 86 ПКУ, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу.

При цьому, п.56.1 ст. 56 ПК України встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки не є доказами вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП, оскільки до закінчення процедури адміністративного оскарження факт порушення порядку ведення податкового обліку не є встановленим. Відповідні твердження контролюючого органу, що містяться в акті перевірки, відображають лише позицію однієї із сторін спору - контролюючого органу, і не можуть бути підставою для висновку про наявність у діях, як керівника СТОВ «МРІЯ», вини в порушенні встановленого законом порядку ведення податкового обліку, відповідно, не можуть бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Наведені порушення є істотними недоліками протоколу про адміністративне правопорушення, що унеможливлюють здійснення як належного захисту, так і перешкоджають об`єктивному розгляду справи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Стаття 280 КУпАП вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч. 1ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали, свідчать про те, що на момент складання протоколу так і на момент розгляду справи відсутні дані, які б свідчили саме про порушення ОСОБА_1 норм чинного законодавства під час виконання своїх посадових обов`язків, та дійсно вказувало б на наявність в діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

За змістом ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Оскільки опис події вчиненого проступку, який зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч.1 ст.163-1 КУпАП, не зазначена об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення, а матеріали справи не містять інших доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.163-1 КУпАП, отже, є всі підстави вважати про відсутність складу правопорушення, що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Згідно з п.39 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 1, 7, 9, 10, 11, 163-1, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя