Справа № 206/5169/24
Провадження № 3/206/2267/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Поштаренко О.В. розглянувши матеріали, які надійшли від тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Радівці, Хмельницького району Хмельницької області, громадянина України, військовослужбовця, водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2024 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-10 КУпАП України, після належного дооформлення на підставі постанови Дзержинського міського суду Донецької області від 19.07.2024.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення № 106 від 11.07.2024, встановлено, що сержант призваний на військову службу по мобілізації ОСОБА_2 , відповідно до Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992р. (з наступними змінами), а також «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008р. (з наступними змінами), являється військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді: водія автомобільного відділення взводу матеріально - технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 . Згідно зі статтями 11, 12, 16, 37, та 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» № 548-XIV від 24.03.1999р. (3 наступними змінами), статей 1 та 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999р. (з наступними змінами), згідно загальних обов?язків військовослужбовці зобов?язані дбати про необхідність виконання завдань з оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов?язаннями України. 03.07.2024 сержант призваний на військову службу по мобілізації ОСОБА_2 , водій автомобільного відділення взводу матеріально - технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , прибув до ОКП «НЬЮ ЙОРК», розміщеному у населеному пункті АДРЕСА_2 , для виконання бойового (спеціального) завдання. Бойове завдання батальйону, згідно бойового розпорядження командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 № 02/07-1 від 02.07.2024р. (вищого командира), полягало у виставленні за рахунок сил і засобів резерву військової частини НОМЕР_1 рубежу блокування в районі за відповідними координатами та недопущення противника в глибину населеного пункту АДРЕСА_2 . Забезпечення на позиції одночасного виконання завдання із розрахунку не менше 6 військовослужбовців. Разом з цим, відповідно до статті 16 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992р. (з наступними змінами), кожний військовослужбовець зобов?язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов?язки визначаються Статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Згідно статті 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992р. (з наступними змінами), сержант призваний на військову службу по мобілізації ОСОБА_2 , перебуваючи 03.07.2024р. на ОКП «НЬЮ ЙОРК», розміщеному у населеному пункті Нью Йорк Донецької області, виконував обов?язки військової служби. Того ж дня о 09 годині 40 хвилин, відповідно до статті 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України»№ 548-XIV від 24.03.1999р. (з наступними змінами), до резерву сил і засобів військової частини НОМЕР_1 , що знаходились на ОКП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розміщеному у населеному пункті АДРЕСА_2 , командиром військової частини НОМЕР_1 доведено наступне бойове розпорядження № 1122 дск від 03.07.2024р. на підставі бойового розпорядження командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 N? 02/07-1 від 02.07.2024р. (вищого командира). За вказаним вище бойовим завданням командира військової частини НОМЕР_1 сержант призваний на військову службу по мобілізації, ОСОБА_2 , водій автомобільного відділення взводу матеріально - технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , включений у склад резервної групи для перебування у готовності в якості резерву для підсилення групи блокування та її заміни у разі тривалого перебування на рубежі оборони. Підтримувати дієву та постійну взаємодію із старшим групи блокування в радіомережі командира військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до статті 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03. 1999р. № 548-XIV (з наступними змінами), військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ. Військовослужбовець зобов?язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов?язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов?язаний доповісти вищезазначеним особам негайно. Незважаючи на вищезазначені вимоги нормативних актів водій автомобільного відділення взводу матеріально - технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 сержант призваний на військову службу по мобілізації ОСОБА_2 відмовився виконувати вказане вище бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №1122 дск від 03.07.2024р. Свою відмову військовослужбовець мотивував неспроможністю виконати бойове розпорядження у зв?язку із незадовільним станом здоров?я, а також наголосив, що за висновком ВЛК медичного закладу військової частини НОМЕР_4 №1285 від 17.06.2024р. «Придатний до військової служби у військових частинах забезпечення, РТЦК та СШ, ВВн3, навчальних централ, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв?язку, оперативного забезпечення, охорони». Проте, змістом комісійного рішення не визначений перелік завдань, які протипоказані для виконання сержанту призваному на військову службу по мобілізації ОСОБА_2 , як водію автомобільного відділення взводу матеріально - технічного забезпечення військової частини НОМЕР_5 , а також види з?єднань, військових частин підрозділів Сил оборони, у складі яких за станом здоров?я він не може проходити службу. В той же час, визначені статтею 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992р. (з наступними змінами) підстави для призупинення чи закінчення військової служби сержанту призваному на військову службу по мобілізації ОСОБА_2 у військової частини НОМЕР_1 також відсутні. Вина водія автомобільного відділення взводу матеріально - технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 сержанта призваного на військову службу по мобілізації ОСОБА_2 полягає у відмові від виконання законних вимог командира (начальника) - бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 № 1122 дск від 03.07.2024р. Таким чином, своїми діями військовослужбовець вчинив військове адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Відмова від виконання законних вимог командира (начальника)». Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності Згідно з ст.38 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. З матеріалів справи вбачається, що адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-10 КУпАП відносно ОСОБА_2 після дооформлення надійшов до суду 04.10.2024. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії № 106 від 11.07.2024 правопорушення гр. ОСОБА_2 скоєне 03.07.2024, тобто на момент надходження до суду протоколу про адміністративне правопорушення, 04.10.2024, строк накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_2 закінчився. Згідно з ст. 247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених КУпАП України. Відповідно до ст. 284 КУпАП України по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи. На підставі викладеного, суддя приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП підлягає закриттю. На підставі викладеного, керуючись ст.38, 247 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 172-10 КУпАП закрити у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя О.В. Поштаренко