Справа № 463/5370/24 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 33/811/1269/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної ідповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 серпня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 серпня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , в дохід держави 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок) судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 02.06.2024 о 03 год. 50 хв. у м. Львові на вул. Ніжинська, 8, керуючи транспортним засобом «Audi A3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння очей, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді Узунов Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що з поліцейськими, які складали протокол про адміністративне правопорушення щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП та також постанову серії ЕНА 2293855 від 02.06.2024 про притягнення його за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у нього напередодні виник конфлікт. Стверджує, що працівниками поліції йому було завдано тілесних ушкоджень.

Упевнений, що вказані працівники поліції умисно очікували його біля його будинку, який є кутовим на перехресті вулиць Личаківська Ніжинська.

Стверджує, що відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки боявся за своє життя та здоров`я, вважаючи їх вимоги помстою йому.

Зазначає, що наявність зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення ознак наркотичного сп`яніння спростовуються долученими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається, що він повністю адекватний.

Вказує, що наркотиків він не вживає, що стверджується довідкою № 1624 від 27.06.2024, виданою КНП ЛОР «ЛОМЦПтаТУ» про те, що він на наркологічному обліку не перебуває, а також висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001993 від 11.07.2024, у котрому зазначено про відсутність у нього ознак сп`яніння.

Звертає увагу, що веде здоровий спосіб життя та регулярно відвідує тренажерний зал.

Вважає, що він хоч і формально відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, проте основною причиною цього було побоювання за своє життя та здоров`я від незаконних дій працівників.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від серії ААД № 868202 від 02 червня 2024 року. Від надання пояснень та підписання протоколу ОСОБА_1 відмовився (а.с. 1);

відеозаписом з нагрудних камер, відповідно до якого працівники поліції виявивши у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння неодноразово пропонували йому проїхати до медичного закладу на огляд, проте останній відмовився. (а.с. 3);

рапортом інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП Р.Кригуля від 02 червня 2024 року (а.с.4,5);

постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2293855 від 02.06.2024, відповідно до якої 02.06.2024 ОСОБА_1 керував транспортним засобом у темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар та не надав посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документів, чим порушив п.19.1а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 6).

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Безпідставним є також доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що у нього не було ознак наркотичного сп`яніння.

Так, апеляційний суд виходить з того, що згідно з протоколом ОСОБА_1 притягається до відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху.

При цьому посилання у протоколі на ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для пропозиції пройти такий огляд, відповідає роз`ясненням, що містяться в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» N 14 від 23 грудня 2005 року, а саме: якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Поняття «виявлення у особи ознак сп`яніння» та «встановлення стану сп`яніння особи» є різними за своїм змістом. Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, тощо, і саме ці ознаки є підставою для проходження огляду на стан сп`яніння (п.2.5 ПДР).

Виявлення ознак, із врахуванням вимог діючого законодавства, не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського та складання поліцейським будь-яких документів.

З огляду на те, чи погодиться особа на проходження огляду на стан сп`яніння, чи відмовиться від цього, поліцейський вносить виявлені ознаки або до протоколу про адміністративне правопорушення в разі відмови, або до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо особа надала згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

У даному випадку працівник поліції, оцінивши зовнішній вигляд та поведінку, дійшов висновку, що ОСОБА_1 може перебувати в стані наркотичного сп`яніння, а тому відповідно до вимог п.2.5 ПДР пред`явив вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння.

З наведених вище підстав покликання ОСОБА_1 на довідку № 1624 від 27.06.2024, виданою КНП ЛОР «ЛОМЦПтаТУ» про те, що він на наркологічному обліку не перебуває, а також висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001993 від 11.07.2024, відповідно до якого останній не перебуває у стані наркотичного сп`яніння апеляційний суд до уваги не бере, оскільки ОСОБА_1 у провину поставлено саме відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність у тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що викладена у ньому фабула адміністративного правопорушення відповідає об`єктивній стороні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тобто, у протоколі викладено, які саме дії вчинив ОСОБА_1 , які відповідають диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 , оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо інших доводів захисника, то такі, на думку апеляційного суду, не впливають на факт вчинення правопорушення і не є тими істотними порушеннями законодавства, внаслідок яких судове рішення підлягає скасуванню. Також не встановлено факту допущення судом першої інстанції і інших істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 серпня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА