П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., у присутності представника Закарпатської митниці Держмитслужби України Селеш О.Я. розглянувши справу про порушення митних правил, що надійшла з Закарпатської митниці Держмитслужби відносно громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи: тимчасово не працює, місце народження: Черкаська обл. м. Умань, місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянки України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 22.08.2018 року, органом 7124, за ч.1 ст. 483 МК України,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про порушення митних правил №0521/30500/24 від 28 липня 2024 року вбачається, що 27.07.2024 року о 23 год. 56 хв. в зону митного контролю митного поста «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці в напрямку «виїзд з України» прибув автомобіль марки «Dacia» моделі «Logan» р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням громадянина Румунії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) в якому в якості пасажирки слідувала гр. України ОСОБА_1 . Формою проходження митного контролю громадянка України ОСОБА_1 обрала порядок проходження митного контролю по каналу зелений коридор.

У протоколі про порушення митних правил вказано , що при усному опитуванні ОСОБА_1 повідомила, що у неї відсутні будь які товари, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванні, приховані, обмежені або заборонені до переміщення.

Разом із тим у протоколі про порушення митних правил вказано, що в ході поглибленого митного огляду автомобіля марки «Dacia» моделі «Logan» р.н.з. НОМЕР_2 та особистих речей громадянки ОСОБА_1 , було виявлено приховану від митного контролю ікону «Пресвята Богородиця у червоному з немовлям», зображену на дерев`яному покритті, що знаходилась на дні багажного відсіку під особистими речами. Доступ до прихованої ікони став можливим після відкриття багажного відсіку транспортного засобу, виймання всіх особистих речей та інших дерев`яних предметів.

Так, згідно протоколу про порушення митних правил, громадянка України ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю ікони «Пресвята Богородиця у червоному з немовлям» з використанням інших засобів або способів, що утруднюють її виявлення.

Зазначені дії громадянки України ОСОБА_1 , кваліфіковано як такі, що мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частини 1 статті 483 Митного кодексу України.

У судовому засіданні представник Закарпатської митниці Держмитслужби Селеш О.Я. просив визнати ОСОБА_1 винною у порушенні митних правил, ч.1 ст. 483 МК України, та накласти на нього стягнення згідно санкції вказаної норми.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду повідомлена належним чином, sms повідомлення з електронною повісткою направлено на її мобільний телефон. Разом із тим згідно заяви що міститься в матеріалах справи ОСОБА_4 просить розгляд справи проводити за її відсутності.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.07.2024 року о 23 год. 56 хв. в зону митного контролю митного поста «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці в напрямку «виїзд з України» прибув автомобіль марки «Dacia» моделі «Logan» р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням громадянина Румунії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) в якому в якості пасажирки слідувала гр. України ОСОБА_1 .

Формою проходження митного контролю громадянка України ОСОБА_1 обрала порядок проходження митного контролю по каналу зелений коридор.

При усному опитуванні ОСОБА_1 повідомила, що у неї відсутні будь які товари, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванні, приховані, обмежені або заборонені до переміщення.

Разом із тим, в ході поглибленого митного огляду автомобіля марки «Dacia» моделі «Logan» р.н.з. НОМЕР_2 та особистих речей громадянки ОСОБА_1 , було виявлено приховану від митного контролю ікону «Пресвята Богородиця у червоному з немовлям», зображену на дерев`яному покритті, що знаходилась на дні багажного відсіку під особистими речами. Доступ до прихованої ікони став можливим після відкриття багажного відсіку транспортного засобу, виймання всіх особистих речей та інших дерев`яних предметів.

Згідно наявного в матеріалах справи письмового пояснення ОСОБА_1 27.07.24 вона заїхала на митний пост «Ужгород-автомобільни» транспортному засобі марки «Dacia» моделі «Logan» р.н.з. НОМЕР_2 , в якості пасажира. Під час усного опитування повідомила, що не переміщує заборонені товари. В ході митного контролю працівниками митниці було виявлено ікону «Пресвята Богородиця у червоному з немовлям», яка знаходилась на дні багажного відділення під особистими речами за іншими досками. При цьому пояснила, що у 2002 році вона придбала будинок де була виявлена ікона, яку вона після продажу будинку вирішила вивезти до Чехії. ОСОБА_4 зазначає, що їй не було відомо про те, що вона має якусь цінність та що її не можна перевозити в такий спосіб.

Згідно наявного в матеріалах справи висновку мистецтвознавчої експертизи, представлений на експертизу твір: Ікона «ПРЕСВЯТА БОГОРОДИЦЯ У ЧЕРВОНОМУ З НЕМОВЛЯМ», невідомий іконописець-аматор 2-ої половини 19 століття, дошка, темпера, 30х21,7 см. Стан збереження - потертості та подряпина живописного шару, тріщина по центру всієї ікони, справа по нижньому краю - слід від цвяха, правий верхній кут ікони - відколотий.

Так, згідно вказано висновку, в результаті візуального аналізу комісія дійшла висновку, що надана на експертизу ікона є атрибутом релігійного культу і має антикварну цінність, у зв?язку з чим не може бути вивезена за межі Україна. Орієнтовна вартість станом на 27.07.2024 - 3 000,00 грн. (три тисяч, 00 грн.)

Відповідно до ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Так, згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року №8 (зі змінами): «Незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані».

Згідно з п. 6 цієї Постанови Пленуму, судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

При цьому, підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Абзацом 4 цього пункту Постанови встановлено: «Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності».

Відповідно до ст. 13 Закону України від 21.09.1999 №1068-XIV «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей є підставою для пропуску зазначених у ньому культурних цінностей за межі митної території України. Вивезення культурних цінностей без цього свідоцтва забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 264 МК України, із моменту прийняття митним органом митної декларації, вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Декларант згідно ст. 266 МК України, зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно допорядку, встановленого МК України; на вимогу митного органу пред`явити товари,транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених МК України та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу XМК України; у випадках, визначених МК України та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Будь-яких дозвільних документів відповідно до Закону України від 21.09.1999 №1068-XIV «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» та Наказу Міністерства Культури та Мистецтв України від 22.04.2002 №258 «Про затвердження інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасового вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» на право переміщення через митний кордон України зазначеного металевого самовару та ікони з характерними ознаками старовини, які можуть представляти культурну цінність, громадянин України ОСОБА_4 не надала.

Вина ОСОБА_4 підтверджується наданими до суду доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил; письмовими поясненнями ОСОБА_4 ; актом огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багожу від 28.07.2024 з фото таблицями доданими до нього; висновку мистецтвознавчої експертизи.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до Митного кодексу України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні питання про призначення стягнення за вчинене порушення суд також враховує положення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, у відповідності до яких «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

В контексті забезпечення дотримання принципів Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля утвердження верховенства права та європейських підходів до розуміння прав людини, 23 лютого 2006 року Верховною Радою України було прийнято Закон України №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Основними цілями даного Закону є застосування практики Європейського суду з прав людини з метою забезпечення виконання рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України та впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Так, приймаючи рішення по справі, суд враховує правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі «Бакланов проти Росії» (09.06.2005 року) та у справі «Фрізен проти Росії» (24.03.2005 року), а саме те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Крім того, суд приймає до уваги правові позиції висловлені у справі «Ісмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16.10.2008 року), згідно яких для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи.

Санкцією ч. 1 ст. 483 МК України, передбачено накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.

З вищевказаної санкції статті слідує, що обов`язковій конфіскації підлягають транспортні засоби із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Така конфіскація, відповідно до ст. 465 МК України, може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, що визначаються цим Кодексом та іншими законами України.

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципам міжнародного права.

Враховуючи конкретні обставини справи в їх сукупності, та те, що від дій ОСОБА_4 , тяжких наслідків не настало, враховуючи характер та ступінь вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, вважаю, що на неї слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 1500 грн. з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: Ікони «Пресвята Богородиця у червоному з немовлям», дошка/темпера, розміри 30х21,7 см. Ікона підокладна, втрати живописного шару по нижньому краю та справа зверху, тріщина по середині вздовж всієї ікони.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.483,522,527,528,529 МК України, ст.ст.40-1, 283-285,287-290,303 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закон України «Про судовий збір» суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 483 МК України, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів що становить 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень, з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: ікони «Пресвята Богородиця у червоному з немовлям», дошка/темпера, розміри 30х21,7 см. Ікона підокладна, втрати живописного шару по нижньому краю та справа зверху, тріщина по середині вздовж всієї ікони.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош