Справа № 729/1347/24
3/729/763/24 р.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2024 р.Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Демченко Л.М., за участю секретарки Величко К.Р., розглянувши в приміщенні Бобровицького районного суду адмінматеріал, який надійшов від Відділення поліції №2 (м.Бобровиця) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше до адмінвідповідальності не притягувався,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ОСОБА_1 31.07.2024 о 18 год. 03 хв. в м.Бобровиця Ніжинського району Чернігівської області по вул. 30 років Перемоги керував мопедом Alfa, б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук; від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та скоїв адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання, ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду адмінпротоколу повідомлений належним, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с.12).
З метою недопущення чергового відкладення судового розгляду та недопущення затягування розгляду справи, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків є правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи вимоги ч.2 ст. 268 КУпАП, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.
Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України) .
Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку , встановлених законом (ст. 7 КУпАП ).
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 832088 від 31.07.2024, ОСОБА_1 о 18 год. 03 хв. в м.Бобровиця по вул. 30 років Перемоги керував мопедом Alfa, б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук; від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився (а.с.1).
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу вищевказаної правової норми.
Відповідно до пункту 3, 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність як за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.
З дослідженого в судовому засіданні відеозапису видно, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 рухався та в подальшому був зупинений працівниками поліції. Поліцейські повідомили ОСОБА_1 причину зупинки та попросили надати документи для перевірки.
Під час спілкування з поліцейськими у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в КНП «Бобровицька опорна лікарня» та складене направлення на огляд, водій від проходження огляду відмовився. У зв`язку з порушенням п. 2.5 ПДР відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який йому оголошено, від підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовився. Також його було відсторонено від керування транспортним засобом, який переданий під розписку ОСОБА_2 (а.с.7).
Відеозапис узгоджується як з письмовими документами адміністративного матеріалу, рапортом поліцейського. Таким чином, підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, наголошено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Як видно із довідки поліцейської СРПП ВП №2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області А.Турчин, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (а.с.8).
В постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 суд звернув увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
Неможливість призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.
Враховуючи зазначені докази, характер вчинення правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обставини, що обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 мають місце ознаки правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР, а також про необхідність застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 33, ч.1 ст. 130, 283,284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений особою, щодо якої він застосований, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
В разі несплати штрафу у встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП строк, стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя Л.М.Демченко