Справа № 605/322/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 вересня 2024 року м.Підгайці

Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Лелик О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з сектору поліцейської діяльності №2 відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, одружений, не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , особа з інвалідністю ІІІ-ої групи,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Парубія М.І.,

роз`яснені права відповідно до ст.10, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 13.07.2024 о 12:55 год. на вул. Центральній у с. Сільце Підгаєцької ОТГ керував автомобілем марки «Fiat Scudo» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820» на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно він 13.07.2024 їхав автомобілем марки «Fiat Scudo» д.н.з. НОМЕР_2 у Зарваницю, щоб забрати людей з прощі, однак зачепив задню вихлопну трубу, через те, що в`їхав у яму, зупинився біля рова, рух продовжити не зміг. До нього під`їхали працівники поліції, яких він попросив витягнути його машину, однак останні сказали, що він перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння та за відмову у проходженні огляду склали відповідний протокол. Винуватість заперечив.

Захисник ОСОБА_2 під час виступу в суді просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки в матеріалах справи не міститься належних і допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 , а також вказав на те, що ОСОБА_1 не роз`яснено прав особи, відносно якої розглядається протокол, протокол складено у службовому автомобілі поліцейських без участі ОСОБА_1 , безпідставно проставлені записи про відмову ОСОБА_1 від огляду та підпису, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить дати та часу складання акту, протокол є не читабельним і повинен бути у друкованому вигляді. Вказав на те, що поліцейськими було порушено процедуру проходження огляду та складання протоколу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу правопорушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення правопорушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Крім того, відповідно до п. 6, 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376 усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

У своїх письмових заявах адвокат звертає увагу суду та те, що протокол є не читабельний, через поганий, не розбірливий почерк поліцейського, однак порушень вимог п. 6, 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376 судом не встановлено, протокол оголошений судом під час розгляду справи, що спростовує зауваження адвоката щодо його нечитабельності.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з відеозапису з нагрудних камер поліцейського, патрульна машина рухалася вул. Центральна у с.Сільце, та оскільки автомобіль марки «Fiat Scudo» д.н.з. НОМЕР_2 правою стороною знаходився у к`юветі, тому і працівники патрульної поліції зупинилися для з`ясування обставин (початок запису розпочинається з 12:33 год).

Адвокат звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 ставиться в провину керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння о 12:55год і категоричну відмову від проходження огляду останнім на визначення стану алкогольного сп`яніння. Дане твердження спростовується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (диск №1 запис о 12:55:25), де вбачається, що ОСОБА_1 сидить за кермом транспортного засобу та прогазовує, однак виїхати з к`ювету не може. Працівник поліції Гаврищук А. робить зауваження ОСОБА_1 про те, що він сів за кермо, не пристебнув ремінь пасивної безпеки та пробує рушити з місця, наголошує на цьому, що останній перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння та неодноразово пропонує пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Посилання захисника на те, що акт огляду на стан водія сп`яніння складений після того, як був складений протокол, то необхідно зазначити, що згідно з п.10 розділу 2 вказаної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року визначено що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проте, враховуючи що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не проводився, оскільки останній відмовився, то і підстав для складання такого акта до складання протоколу у працівників поліції не було.

Також, захисник вказує на те, що направлення складене після складання протоколу, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду в медичному закладі, жодним чином не спростовує самого факту відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння і не свідчить про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан стан сп`яніння.

Так, згідно з відеозапису, яке досліджене судом, ОСОБА_1 на неодноразову пропозицію працівника патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер" на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовлявся, а також відмовився його пройти у медичному закладі.

Крім того в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.07.2024 року в Бережанську ЦРКЛ.

Відсутність в акті огляду водія на стан алкогольного сп`яніння назви та номеру спеціального технічного пристрою, не є підставою для визнання його недопустимим доказом оскільки ОСОБА_1 не проходив огляду.

Долучені поліцейськими до матеріалів справи відеозаписи повністю відображають процедуру для проходження огляду водієм на стан алкогольного сп`яніння, тому підстав визнавати їх недопустимими доказами немає.

Не вбачаю порушення процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у тому що письмове направлення на огляд його в заклад охорони здоров`я виписане поліцейським після того, як поліцейські запропонували йому проходження такого огляду в усній формі оскільки оформлення письмового направлення вимагає часу, а особа в категоричній формі відмовлялася від такого проходження.

Не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що на місці зупинки перед проведенням огляду на стан сп`яніння особу, яка підлягала огляду на стан сп`яніння, не було проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, оскільки згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції таке інформування здійснюється перед проведенням огляду на стан сп`яніння, а ОСОБА_1 відмовився від такого огляду.

Безпідставними є посилання захисника на те, що поліцейським не поінформовано його про необхідність проїхати в медичний заклад для проведення медичного освідування на перевірку стану алкогольного сп`яніння, оскільки як стверджує відеозапис працівником поліції роз`яснено порядок здійснення огляду, та на пропозицію працівника поліції проїхати у медичний заклад, останній відмовився.

Твердження адвоката про те, що ОСОБА_1 кілька разів казав про те, що він буде проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння не можна брати до уваги, оскільки таке висловлення вже було після оформлення протоколу серії ААБ №162349 і в період часу коли чекали на приїзд слідчо-оперативної групи за фактом дачі неправомірної вигоди / диск №2 час 13:44:10год/.

Також, захисник вказує на те, що ОСОБА_1 був позбавлений права користування послугами адвоката, разом з тим як вбачається з відеозаписів, які містяться в матеріалах справи ОСОБА_1 говорить про те, що в нього є адвокат, зазначає певні прізвища, не позбавлений права телефонної розмови з ним, оскільки користувався мобільним телефоном, здійснював телефонні дзвінки, однак не скористався правом допомоги адвоката.

Не заслуговують на увагу твердження захисника про те, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського є недопустимим доказом, оскільки такий відеозапис відповідає вимогам п.5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року, згідно якого, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Щодо посилань адвоката Парубія М.М. на недопустимість доказів оптичного диску з відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, оскільки СD- диски є лише копією нарізного запису, тобто відсутнє джерело походження відеозапису та відеофонограма не дозволяє встановити технологічні властивості, крім того, диски не підписані електронним підписом, не містять повної інформації, суд зважає на наступне.

Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Матеріальний носій - це лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

При цьому, суд зважає, що долучений до матеріалів справи в якості доказу оптичний диск з відеозаписом із нагрудної камери патрульного поліцейського було виготовлено у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення у справі про адміністративне правопорушення та є самостійним джерелом доказу похідним від інформації, що зберігається на вказаній камері в електронному вигляді у виді файлу.

Записаний на оптичний диск - носій інформації електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документу.

Вищевказана позиція суду знаходить своє відображення, зокрема і у постанові Верховного Суду (справа № 751/6069/19; провадження: № 51-1704км20 від 10.09.2020).

Матеріалами справи встановлено, що пропозиція пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності при цьому двох свідків.

Не заслуговує на увагу твердження адвоката про те, що поліцейським чітко не наведено декілька ознак алкогольного сп`яніння, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , оскільки останній чітко розумів, що він перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки кілька разів перепитував поліцейського « що, я сильно п`яний?» /диск 1 12:48год/.

Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску.

Щодо твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у заяві посилається ОСОБА_1 , то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував, доказів оскарження дій поліцейських до суду теж подано не було.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 та його захисника щодо відсутності на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського факту вчинення ним адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема, ігнорування поліцейським вимоги ОСОБА_1 про проведення огляду на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоров`я, виходжу з того, що процедура, визначена ст.266 КУпАП щодо пропозиції водію пройти огляд у встановленому законом порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння, поліцейськими була дотримана в повній мірі. Зокрема, водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими за допомогою технічного приладу- алкотестеру Драгер 6820, проте, останній відмовився від його проведення, як і від проходження вказаного огляду у закладі охорони здоров`я, проте, водій не виявив такого бажання, що поліцейські вірно розцінили як відмову від проходження такого огляду.

Ознаки алкогольного спяніння водія, зокрема, у виді запаху з ротової порожнини працівники поліції озвучували, зафіксували у протоколі про адмністративне правопорушення, тому твердження щодо їх неналежного інтерпретування не заслуговують на увагу оскільки вони субєктивно сприймались поліцейським та могли бути перевірені у випадку згоди водія пройти огляд на стан алкогольного спяніння, однак, від його проведення він відмовився.

Крім того, відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. З наявних у справі відеозаписів видно, що ОСОБА_1 перебував з явними ознаки сп`яніння, що стало причиною пропозиції працівниками поліції пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому суд приймає його як належний доказ у справі.

Щодо твердження адвоката про те, що доказів про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом немає у матеріалах справи і такі відсутні на відеозаписі, то необхідно зазначити наступне.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 неодноразово вмикав двигун транспортного засобу, намагався здійснити рух, однай йому не вдалося зрушити з місця /диск 1 година запису 12:55:25/.

Так, дослідженими матеріалами справи, провина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, повністю підтверджена фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №162349 від 13.07.2024, згідно якого ОСОБА_1 13.07.2024 о 12:55 год. на вул. Центральній у с. Сільце Підгаєцької ОТГ керував автомобілем марки «Fiat Scudo» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження огляду на місці зупинки на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820» та в медичному закладі відмовився на запис нагрудних камер поліцейського/арк.спр. 2/, відеозаписом нагрудної камери поліцейського з якого вбачається, що 13.07.2024 на вул. Центральній у с. Сільце Підгаєцької ОТГ ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння, однак останній відмовився /арк.спр.8/, які узгоджуються із обставинами, вказаними в протоколі та долучені до матеріалів справи.

Тому суд приходить висновку, що діяння ОСОБА_1 відповідають кваліфікації за ч.1 ст.130 КУпАП - відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо твердження адвоката Парубія М.М. про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з підстав викладених у письмовій заяві, то такі обставини в сукупності не спростовують провини ОСОБА_1 .

Щодо не зазначення в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів дати складання акту, то необхідно зазначити, що такий бланк затверджений як Додаток 2 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 10 розділу ІІ), затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України

09.11.2015 № 1452/735 і в ньому не передбачено дати.

Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй заяві посилається ОСОБА_1 та захисник Парубій М.М., то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами судом безпосередньо під час їх дослідження.

Та обставина, що протокол повинен був складений поліцейським ОСОБА_3 , а не поліцейським ОСОБА_4 не спростовують обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Щодо твердження захисника про те, що за станом здоров`я ОСОБА_1 має порушену координацію рухів, а також почервоніння обличчя, то дані обставини не підтвердилися в судовому засіданні, оскільки до матеріалів справи долучені медичні документи щодо обстеження ОСОБА_1 у 2020 році,

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №162349 від 13.07.2024, такий оформлений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, на переконання суду, в матеріалах справи є достатні та належні докази, які за своїм змістом є логічними й послідовними, та такими стверджується факт відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 .

Крім того, вважаю за необхідне звернути увагу на те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Так, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оскільки ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з вимог чинного законодавства. Окрім цього, необхідно врахувати і цю обставину, яку не заперечив ОСОБА_1 , що саме в цей час ОСОБА_5 їхав цим транспортом у Зарваницю, щоб підвести людей з прощі, що ставило у небезпечне становище і їхне життя та здоров`я.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Обставина, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 605 грн.60 коп.

Керуючись ст. 33, 40-1, 130, 221, 279, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів ГУК у Терноп.обл/Терноп.обл/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37977599, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Рахунок отримувача UA0019001, Код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь державного бюджету України (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня постановлення постанови.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

У разі добровільної сплати штрафу та судового збору оригінали квитанцій надати в канцелярію суду у найкоротший термін.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя: О. М. Лелик