ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 615/1080/24 Головуючий 1 інстанції: Токмакова А.П.
Провадження №33/818/1212/24 Доповідач: Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Турчак М.В. на постанову судді Валківського районного суду Харківської області від 12 червня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що працює в ТОВ «Нова Пошта», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постановою встановлено, що 25 травня 2024 року о 21:30 ОСОБА_1 , рухаючись на а/д Дорофіївка-Шляхове, керував т/з Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а ПДР.

В апеляційній скарзі захисник Турчак М.В. просить постанову суду першої інстанції скасувати, а справу закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, захисник Турчак М.В. просить поновити пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Валківського районного суду Харківської області від 12 червня 2024 року, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не отримував оскаржувану постанову, а судове засідання проводилось без його участі. Крім того, зазначає, що, вона, як захисник, ознайомилась із зазначеною постановою тільки 12 липня 2024 року з веб-сайту «Судова влада України».

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову судді Валківського районного суду Харківської області від 12 червня 2024 року відносно ОСОБА_1 .

У судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 , а також його захисник Турчак М.В. не з`явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги адвоката Турчак М.В. повідомлялись належним чином, причин неявки суду не повідомили.

Зокрема, 23 липня 2024 року до Харківського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим не починати судовий розгляд до моменту її ознайомлення (арк.28-29).

Згідно довідок про доставку повідомлення у додаток «Viber», 06 серпня 2024 року судові повістки сформовані та доставлені на номера мобільних телефонів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23 січня 2023 року (арк.25, 26).

Поряд із цим, судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захиснику Турчак М.В. на адреси, які зазначені в апеляційній скарзі, засобами поштового зв`язку направлялись судові повістки з рекомендованим повідомленням, які були отримані учасниками судового провадження, про що свідчить їх підписи у зворотних повідомленнях, що повернулися до Харківського апеляційного суду (арк.42, 43).

15 серпня 2024 року адвокат Давидов В.О. повністю ознайомлений із матеріалами справи, та отримав відеозапис по справі. Крім того, адвокат Давидов В.О. повідомлений про дату та час розгляду справи, та зобов`язався повідомити про це ОСОБА_1 (арк.29).

21 серпня 2024 року до Харківського апеляційного суду надійшло клопотання захисника Турчак М.В. про відкладення розгляду справи відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що сторона захисту отримала доступ до матеріалів справи лише 16 серпня 2024 року, у зв`язку з чим потребує більше часу для ознайомлення та підготовки правової позиції для належного захисту ОСОБА_1 (арк.46-47).

У судове засідання Харківського апеляційного суду, призначене на 15 годину 10 хвилин 23 серпня 2024 року, ОСОБА_1 та захисник Турчак М.В. не з`явились, враховуючи клопотання адвоката Турчак М.В. про відкладення розгляду справи, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 відкладено до 25 вересня 2024 року.

Згідно довідок про доставку повідомлення у додаток «Viber», 30 серпня 2024 року судові повістки сформовані та доставлені на номера мобільних телефонів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23 січня 2023 року (арк.48, 49).

Крім того, судом апеляційної інстанції захиснику ОСОБА_2 на адресу, яка зазначена в апеляційній скарзі, засобами поштового зв`язку направлялась судова повістка з рекомендованим повідомленням, яка нею була отримана 04 вересня 2024 року, про що свідчить підпис у зворотному повідомленні, що повернулось до Харківського апеляційного суду (арк.50).

Разом з тим, у судове засідання Харківського апеляційного суду 25 вересня 2024 року ОСОБА_1 та захисник Турчак М.В. не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 , будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до Харківського апеляційного суду не надійшло.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 та захисник Турчак М.В. були обізнані про те, що Харківським апеляційним судом здійснюється розгляд апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 та були повідомлені про місце, час та дату її розгляду. Поряд з цим, причин неявки в судове засідання, яке було призначене на 25 вересня 2024 року, суду не повідомили, будь-яких клопотань, у тому числі, про відкладення розгляду справи, до Харківського апеляційного суду не надходило.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема, й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2012 року у справі «Пелевін проти України»).

Також, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм провадження.

У цьому контексті суд також звертає увагу, що апеляційний перегляд постанови суду першої інстанції здійснюється саме за апеляційною скаргою захисника Турчак М.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , яка, у першу чергу, мала би цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі.

Слід також зазначити, що, у відповідності до ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, інформація про кожне судове засідання оприлюднюється на офіційному веб-порталі Судової влади України, у тому числі у мобільному застосунку Порталу Дія, та учасники справи не були позбавлені об`єктивної можливості дізнатися про дати судових засідань в суді апеляційної інстанції, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.

Поряд із цим, у матеріалах справи відсутні будь-які фактичні відомості про те, що ОСОБА_1 або захисник ОСОБА_2 цікавились розглядом апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, а також вимоги ст.ст. 268, 271, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги захисника Турчак М.В., яка дії в інтересах ОСОБА_1 , без їх участі, враховуючи відомості, які містяться в матеріалах справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Поряд із цим, апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 має загальний характер та не містить конкретних доводів щодо незгоди з постановою суду першої інстанції, у зв`язку з чим, апеляційний суд вважає належним розглянути подану апеляційну скаргу з огляду на процесуально визначальні факти, які мають значення для всебічного, повного розгляду справи, а саме: факт керування транспортним засобом, а також встановлену законом процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 А Правил дорожнього руху.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Приписами пункту 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, пункт 1.3 яких передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до вимог пункту 2.9 А Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 А Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП, об`єктивна сторона якої полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само і відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з системного аналізу вищезазначених норм вбачається, що проходження в установленому порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на відомості протоколу про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння, направлення на огляд водія транспортного засобу, розписки ОСОБА_3 , а також на відомості відеозапису події за участю ОСОБА_1 .

Із відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №013693 від 25 травня 2024 року, вбачається, що 25 травня 2024 року о 21 годині 30 хвилин на а/д Дорофіївка-Шляхове, 2 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6810, результат: 0,22 %, тест №326, чим порушив вимоги п.2.9 А ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (арк.1).

ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями цього протоколу, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі в графах: «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи»; «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані правильні)»; «Тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав», «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», де ОСОБА_1 зазначив, що «пів коньяк 100 г після чого керував Opel Vectra НОМЕР_1 ».

Будь-яких заперечень щодо відомостей, які зазначені в протоколі, або зауважень щодо незаконних дій працівників поліції, ОСОБА_1 не зазначив ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в інших документах, доданих працівниками поліції до цього протоколу.

Із розписки від 25 травня 2024 року вбачається, що ОСОБА_3 25 травня 2024 року отримав на відповідальне зберігання транспортний засіб Opel Vectra, н.з. НОМЕР_1 , яким керував громадянин ОСОБА_1 та якого в подальшому відсторонили від керування так як склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим зобов`язався не передавати автомобіль протягом доби (арк.5).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи, складені уповноваженими державними особами та дії цих посадових осіб, що їх складали, в порядку передбаченому чинним законодавством, ані ОСОБА_1 , ані його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва, відповідно до ст.267 КУпАП, з метою ініціювання службової перевірки або притягнення цих осіб до дисциплінарної відповідальності.

Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 , чи його захисником подавалася заява у порядку, передбаченим чинним КПК України, до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також стороною захисту не надано відомостей про те, що він звертався до суду в порядку КАСУ щодо оскарження дій працівників поліції.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг з боку сторони захисту щодо дій працівників поліції під час проведення ними огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу, апеляційний суд дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Крім того, відповідно до відомостей роздруківки газоаналізатору «Drager Alcotest 6810» (арк. 2), вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі складав 0,22 % проміле.

Такі відомості газоаналізатору ОСОБА_1 не заперечував та власноруч поставив свій підпис у роздруківці газоаналізатору (арк.2).

У матеріалах провадження також міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з відомостей якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей (арк.3).

ОСОБА_1 погоджувався із результатом проведеного огляду на стан сп`яніння, про що свідчить його власноручний підпис у графі з результатом «згоден» (арк.3).

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «Валківська ЦРЛ» від 25 травня 2024 року, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, але огляд у медичному закладі не проводився, у зв`язку з відмовою від проходження. Крім того, ОСОБА_1 був ознайомлений із цим направленням, про що свідчить його власноручний підпис (арк.4)

У матеріалах справи також міститься відеозапис події від 25 травня 2024 року за участю ОСОБА_1 (арк.10), відповідно до якого, у темну пору доби їде автомобіль з номерним знаком НОМЕР_1 , повертає ліворуч та на вимогу працівників поліції зупиняється на узбіччі дороги. Водій повідомляє працівнику поліції, що він далі їхати не буде, оскільки чекає на тверезого водія. На запитання поліцейського, чи вживав водій алкоголь, останній повідомив, що випив дві стопки коньяку. Водій пояснив, що у нього нема із собою водійського посвідчення, а, у зв`язку з відсутністю мобільного інтернету, Дія не працює. Працівник поліції представляється та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Драгер. Поліцейський пояснив, що водій виїхав зі ставка, проїхав сюди та повернув без включення повороту, у зв`язку з чим його і зупинили, а оскільки у нього нема при собі посвідчення водія, відносно нього буде складено відповідний протокол. Водій заперечив факт керування, у зв`язку з чим працівники поліції показали останньому відео, на якому зафіксований момент керування та зупинки транспортного засобу. Поліцейський повідомив, що у водія є ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота та почервоніння очей. Водію запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Драгер», або у разі його незгоди з результатом тесту, у відповідному медичному закладі в установленому законом порядку. Працівниками поліції було роз`яснено, що у разі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на водія буде складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР. Поліцейський також роз`яснив про те, що якщо у водія допустима норма алкоголю у видихаємому повітрі, тобто менше 0,2% проміле, то останній продовжує рух далі, однак, якщо більш 0,2 % проміле, то буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.9 А ПДР. Працівник поліції попередив, що ведеться відеофіксація. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим працівник поліції зробив контрольний забір повітря, який показав, що алкоголю немає. Після чого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки з використанням газоаналізатору «Драгер» шляхом його продуття. Результат огляду виявився позитивним, а саме 0,22 % проміле. При цьому, на запитання поліцейського, чи згоден водій із результатом, останній повідомив, що згоден, однак, не вважав, що такий результат є більше норми. Поліцейським було оголошено ОСОБА_1 зміст протоколу про адміністративне правопорушення, в якому останній особисто поставив підписи та написав свої пояснення. Водію були роз`яснені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 повідомлено про те, що документи у нього не вилучаються, у зв`язку з їх відсутністю, а тимчасовий дозвіл на право керування йому не видавався. Також, працівниками поліції повідомлено ОСОБА_1 про те, що, у зв`язку з відсутністю посвідчення водія, відносно нього була винесена постанова за порушення ч.2 ст.126 КУпАП та винесено рішення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень. Повідомлено про те, що даний штраф необхідно сплатити на протязі 15 терміну, а у разі несплати він подвоїться і органами виконавчої служби буде вже стягнуто штраф у сумі 6800 гривень. Працівниками поліції також роз`яснено водію про те, що окрема постанова щодо порушення останнім п.9.2 б, а саме, не включення лівого повороту, що стало і причиною зупинки транспортного засобу, не виписувалась шляхом накладення більш суворого покарання 3400 гривень. Працівники поліції повідомляють ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 відсторонено від права керування, а тому автомобіль передається йому для керування, у зв`язку з чим ОСОБА_3 підписав відповідну розписку. ОСОБА_1 отримав копію постанови та копію протоколу.

Аналізуючи зміст цих відеозаписів, апеляційний суд дійшов висновку, що відеозаписи відтворюють обставини події, є зрозумілими та фіксують факт керування ОСОБА_1 автомобілем, його зупинку, а також проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням газоаналізатору «Драгер», водій погоджувався із результатом огляду, будь-яких зауважень або свою незгоду з діями працівників поліції не висловлював.

Поряд із цим, з метою перевірки всіх обставин справи, суд апеляційної інстанції викликав в судове засідання працівника поліції ОСОБА_4 , який складав протокол стосовно ОСОБА_1 , для з`ясування обставини події, які він зафіксував у протоколі.

Однак, 23 серпня 2024 року до Харківського апеляційного суду надійшла заява від інспектора СРПП ВП №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Марущенко Р.В. про розгляд судового засідання без його участі разом із письмовими поясненнями, відповідно до яких він повністю підтримує відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та доданих до нього доказів. Зазначає, що права згідно ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП були зачитані та роз`яснені ним ОСОБА_1 , від керування водія було відсторонено шляхом залучення іншого водія (арк.44).

Такі пояснення працівника поліції об`єктивно узгоджуються з відомостями відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення та поза розумним сумнівом свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суддя розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , чим порушив вимоги статті 268 КУпАП, не є підставою для скасування постанови судді.

З матеріалів справи встановлено, що справа про адміністративне правопорушення в провадженні районного суду перебувала з 29 травня 2024 року, судовий розгляд якої був проведений 12 червня 2024 року.

Матеріалами справи підтверджується, що суд вживав заходів для повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду на адресу надану ним під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, однак судове повідомлення повернулось на адресу Валківського районного суду Харківської області, у зв`язку з його неврученням, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою (арк.13).

У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі №947/15524/20 зазначено про те, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

У випадку, якщо судову повістку не вручено та зазначено, що «адресат відсутній за вказаною адресою» судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки і особа вважається повідомленою.

Неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до ст.268 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Більш того, згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №013693 від 25 травня 2024 року графа «Гр-ну роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться на протязі одного року у Валківському районному суді Харківської області» є невід`ємною у своєму конструкційному позначенні.

Тому, розписуючись у графі протоколу «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розписується також і в тому, що їй відомо про розгляд справи у відповідному суді.

Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях.

Зокрема, у рішенні Пономарьов проти України від 03 квітня 2008 року, визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.

Таким чином, суддя, розглянувши справу за відсутністю ОСОБА_1 обґрунтував та навів мотиви такого розгляду, з якими погоджується й апеляційний суд.

Разом з тим, слід зауважити, що апеляційним судом прийнято апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Турчак М.В. до розгляду та надання можливості відстоювати позицію в апеляційному суді, чим фактично забезпечено право на справедливий судовий розгляд компетентним та незалежним судом. Будь-яких доказів відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ані ОСОБА_1 , ані його захисник суду апеляційної інстанції не надали.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи.

Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 А Правил дорожнього руху та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання сторони захисту на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У зв`язку з викладеним, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника Турчак М.В. задовольнити, поновивши їй процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Валківського районного суду Харківської області від 12 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Турчак М.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Валківського районного суду Харківської області від 12 червня 2024 рокуу справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков