Справа №403/437/24 провадження № 3/403/292/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2024 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши справу про адміністративні правопорушення відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення з доданими матеріалами, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

неповнолітнього ОСОБА_1 ,

згідно відомостей, зазначених в протоколах,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце

проживання: АДРЕСА_1 , громадянина Україна (паспорт громадянина України № НОМЕР_1 ), місце роботи: не повідомив

за ч.5 ст.121, ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2024 року о 23 год. 40 хв. в смт.Устинівка вул.Об`їзна, 33 водій ОСОБА_1 керував мопедом без мотошолома, чим порушив п.2.3.г Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.121 КУпАП.

Крім того, 21 серпня 2024 року о 23 год. 40 хв. смт.Устинівка Кропивницького району Кіровоградської області по вул.Об`їзна 33 гр-н ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі марки ALPHA, державний номерний знак НОМЕР_2 , при цьому не мав права керування даним транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП.

Постановою судді Устинівського районного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2024 року справи 403/437/24 (провадження: №3/403/292/24) та 403/438/24 (провадження: №3/403/293/24)про адміністративні правопорушення щодо притягнення гр-на ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАПбули об`єднані в одне провадження з присвоєнням об`єднаній справі №403/437/24 (провадження №3/403/292/24).

В судове засідання по розгляду справи неповнолітній ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився. Згідно поданої до суду письмової заяви свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.126КУпАП, щодо керування транспортним засобом без мотошолому та не маючи права керування ним визнав повністю. Запевнив, що більше не буде вчиняти адміністративних правопорушень, оскільки він зробив для себе належні висновки та буде навчатись в автошколі з метою отримання відповідного посвідчення водія. Також прохав застосувати до нього захід впливу у вигляді попередження з огляду на відсутність у нього постійного заробітку та доходу, щоб сплатити адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

В судове засідання законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 - його мати ОСОБА_2 не зявилась. Згідно письмової заяви прохала розглянути справу стосовно сина ОСОБА_1 без її участі. Прохала суд застосувати до її неповнолітнього сина захід впливу у вигляді попередження. Запевнила суд, що син більше не буде вчиняти нові правопорушення та не повторить такої поведінки.

При вирішенні питання щодо наявності в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до приписів ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються, крім іншого, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Отже, складання протоколу та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху, Правила) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 Правил дорожнього руху).

Відповідно до п.п.«г» п.2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі або мопеді бути в застебнутому мотошоломі й не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати обставини того, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи відповідно до вимог ст.252 КУпАП зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, і його вина у вчиненні даного правопорушення, крім визнання ним своєї вини, повністю підтверджується:

1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №115759 від 22 серпня 2024 року (а.с.1);

2) інформацією з аналітичної системи ІПНП «Інформаційний портал» №11475/111-2-2024 від 27 серпня 2024 року про непритягнення гр-на ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та про неотримання ним станом на 22 серпня 2024 року посвідчення водія (а.с.3);

3) відеозаписом з технічного засобу відеозапису №700165 за 22 серпня 2024 року, що міститься на цифровому носії інформації DVD-R диску, з якого вбачається керування гр-ном ОСОБА_1 транспортним засобом (мопедом) без мотошолому; зупинка останнього на вимогу працівників поліції; та подальше повідомлення гр-ном ОСОБА_1 працівникам поліції обставини відсутності у нього посвідчення водія (а.с.5).

При вирішенні питання щодо наявності в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.п.«а» п.2.1 Правил водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Ч.2 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або за передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Оцінюючи відповідно до вимог ст.252 КУпАП зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, і його вина у вчиненні даного правопорушення, крім визнання ним своєї вини,повністю підтверджується:

1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №115756 від 22 серпня 2024 року (а.с.8);

2) інформацією з аналітичної системи ІПНП «Інформаційний портал» №11473/111-2-2024 від 27 серпня 2024 року про непритягнення гр-на ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та про неотримання ним станом на 22 серпня 2024 року посвідчення водія (а.с.10);

3) відеозаписом з технічного засобу відеозапису №700165 за 22 серпня 2024 року, що міститься на цифровому носії інформації DVD-R диску, з якого вбачається керування гр-ном ОСОБА_1 транспортним засобом (мопедом); зупинка останнього на вимогу працівників поліції; подальше повідомлення гр-ном ОСОБА_1 працівникам поліції обставини відсутності у нього посвідчення водія, оскільки він ще тільки навчається (а.с.11).

Відповідно до положень ст.23 КУпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ст.33 КУпАП).

Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення є щире розкаяння винного та вчинення правопорушення неповнолітнім. Інші обставини, що пом`яшкують відповідальність - відсутні.

Обставин непереборної сили або крайньої необхідності в діях гр-на ОСОБА_1 суд не вбачає.

Обтяжуючих відповідальність гр-на ОСОБА_1 обставин, передбачених ст.35 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП, суддею не встановлено.

Відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08 червня 1976 року) були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання.

Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Лутц проти Німеччини» від 25 серпня 1987 року, заява №9912/82; «Гурепка проти України» від 06 вересня 2005 року, заява №61406/00; «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року, заява №16347/02).

Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальними, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно з п.55 рішення Другої Секції Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України» «з огляду на свою усталену прецедентну практику, Суд не має сумніву, що в силу суворості санкції дана справа за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носило кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції».

Адміністративне стягнення у виді штрафу разом з позбавленням права керування транспортним засобом, має каральний і стримуючий характер, а суворість санції, передбаченої ч.5 ст.126 КУпАП, максимально наближає дане адміністративне стягнення до кримінальних покарань.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Отже, приходжу до висновку, що при розгляді даної справи слід застосувати принцип аналогії закону, згідно з яким найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство (пункт 10 постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі №263/10894/20).

Частиною 2 ст.61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КК України штраф застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний доход, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення.

Отже, у адміністративному провадженні при накладенні стягнення у виді штрафу на неповнолітню особу необхідно аналогічно враховувати, що штраф, як стягнення, може застосуватися до неповнолітнього лише при наявності у останнього самостійного доходу.

Відповідно до ч.2 ст.13 КУпАП, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені ст.185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Згідно ст.24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Згідно поданої до суду гр-ном ОСОБА_1 характеристики від 01 жовтня 2024 року №327, останній з 01 вересня 2022 року навчається в професійно-технічному училищі №32 м.Бобринець за професією «Тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва». За період навчання проявив себе добре, має бажання навчатись, інтерес до техніки та достатні зусиллями по вивченню предметів. Рівень знань - добрий та середній. Виявляє творче мислення, має здібності до вивчення спеціальних предметів, активний на уроках, товариський, легко знаходить спільну мову з оточуючими, позитивний, користується авторитетом у друзів. До виконання громадських доручень ставиться відповідально та старанно.

З огляду на викладене, виходячи із засад справедливості та рівності всіх перед законом, враховуючи: індивідуальний характер юридичної відповідальності; запевнення матері неповнолітнього ОСОБА_1 щодо невчинення ним в майбутньому нових адміністративних правопорушень; наявності обставин, що пом`якшують відповідальність, та відсутності обставин, що обтяжують відповідальність неповнолітнього ОСОБА_1 , характеристики неповнолітнього ОСОБА_1 ; відсутність у нього постійного заробітку і доходу у зв`язку із навчанням, суд вважає за можливе застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 захід впливу передбачений п.2 ч.1 ст.24-1 КУпАП, а саме - попередження.

З огляду на застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 заходу впливу, передбаченого ст.24-1 КУпАП, судом не вирішується питання про стягнення з нього судового збору в порядку ст.40-1 КУпАП, оскільки судом не було винесено постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.5 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 24-1, ч.5 ст.121, ч.2 ст.126, ст.ст.245, 251, 252, 256, 280, 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Неповнолітнього ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП, та застосувати до нього захід впливу, передбачений п.2 ч.1 ст.24-1 КУпАП, у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копію постанови протягом трьох днів вручити або надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя С.Ю.Атаманова