Справа № 478/1052/24
Провадження № 33/812/476/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Колосовою О.М.,

без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Задерецького Віталія Анатолійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Задерецького В.А. на постанову судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 вересня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новолазарівка, Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Казанківським РВ УМВС України в Миколаївській області 10.04.1994 року,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

У С Т А Н О В И В:

Постановою судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

13 вересня 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Задерецький В.А. подав апеляційну скаргу на постанову суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без участі ОСОБА_1 , оскільки дійшов помилкового висновку про належне його повідомлення про час та місце слухання справи. Так у своїй постанові суд посилається на те, що згідно інформації ПАТ «Укрпошта» направлена ОСОБА_1 23 серпня 2024 року судова повстка станом на день слухання справи «не вручена під час доставки». Крім цього, суд послався на повідомлення ОСОБА_1 шляхом направлення смс-повідомлення. Такі висновки суду апелянт вважає безпідставними, оскільки судову повістку через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 отримав тільки 10 вересня 2024 року, а підстав для направлення ОСОБА_1 судової повістки смс-повідомленням суд не мав, оскільки належної інформації про номер телефону ОСОБА_1 матеріали справи не містять, а клопотання про повідомлення про розгляді справи шляхом направлення смс-повідомлення ОСОБА_1 не подавав.

Також апелянт посилався на безпідставне позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на один рік, оскільки на час події він не мав посвідчення водія та матеріали справи не містять інформації про отримання ним такого посвідчення. При цьому апелянт посилався зокрема на постанову Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі № 145/932/20, у якій зазначено, що суд не має права призначати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами особі, яка такого права не має.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена частиною першою сатті 130 КУпАП.

За частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами

особами в стані алкогольного сп`яніння є адміністративним правопорушенням та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Відповідно до пунктів 1-7 розділу ІІ Інструкції № 1452 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 583718 вбачається, що він складений 12 серпня 2024 року відносно водія ОСОБА_1 , про те, що о 12 год 20 хв цього дня він, рухаючись в районі будинку №221 вул. Миру в с. Казанка, керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN» н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія ОСОБА_1 проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора - алкотестера Драгер 6820. Результат тестування склав 0,21 проміле.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 виявлено такі ознаки алкогольного сп`яніння, як різкий запах алкоголю з порожнини рота та виражене тремтіння пальців рук.

Протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів підписані ОСОБА_1 без зауважень.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія було проведено на місці зупинки з використанням технічного приладу - алкотестеру Драгер 6820, результат склав 0,21 проміле.

Зазначені вище обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

З огляду на досліджені докази та наведені норми права, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Щодо доводу апеляційної скарги про неналежне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце слухання справи, апеляційний суд не погоджується з ним з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол відносно ОСОБА_1 був складений 12 серпня 2024 року. Під особистий підпис ОСОБА_1 повідомлений про розгляд протоколу Казанківським районним судом Миколаївської області, який знаходиться за адресою: смт. Казанка, вул. Центральна, 50. На зазначену ОСОБА_1 поштову адресу судова повістка була направлена завчасно 23 серпня 2024 року, проте під час доставки 26 серпня 2024 року не була вручена (а.с. 16). Смс-повідомлення направлене ОСОБА_1 на номер телефону, який був зазначений ним у письмових поясненнях, які він давав працівникам поліції ід час складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 5). Крім цього, апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, про його можливий розгляд Казанківським районним судом Миколаївської області, проте не вчинив дій, спрямованих на отримання інформації про розгляд справи.

При цьому апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях, зокрема у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" від 07 липня 1989 року зазначав, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенства права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, суд першої інстанції здійснив усі можливі заходи для забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до суду, проте останній не вчиняв покладених на нього зобов`язань щодо самостійного отримання інформації у справі за відомим йому адміністративним провадженням, а отже свідомо та з власної волі позбавив себе можливості реалізувати свої процесуальні права, передбачені статтею 268 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 про час та місце слухання справи повідомлявся судом апеляційної інстанції шляхом направлення судової повістки на зазначену ним поштову адресу, проте згідно інформації, зазначеної на конверті представником ПАТ «Украпошта», від отримання повістки відмовився.

Отже, надану апеляційним судом можливість прийняти участь у судовому засіданні та надати особисті пояснення ОСОБА_1 проігнорував.

Також помилковим суд вважає твердження апелянта про безпідставне позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, оскільки такого права ОСОБА_1 не отримував.

На обґрунтування такого свого твердження апелянт посилається на постанову Верховного суду від 29 березня 2023 року у справі № 145/932/20.

Проте, апеляційний суд при вирішенні цього питання вважає за доцільне застосувати більш пізню практику Верховного суду, а саме постанову від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, де Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Таким чином, встановлені на підставі наявних у справі доказів обставини, забезпечують такий рівень доказування вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, який не залишає «розумних сумнівів» у доведеності факту порушення ним вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Задерецького Віталія Анатолійовича, залишити без задоволення.

Постанову судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О. Тищук