Справа № 559/4089/23
Номер провадження 3/559/16/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року м. Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Жуковська О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданого 21.02.2005 Дубенським МРВ УМВС України в Рівненській області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заміжньої, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, ФОП (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 ), до адміністративної відповідальності не притягувалася, роз`яснивши вимоги ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 порушила порядок проведення господарської діяльності, а саме: здійснила роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявної ліцензії на право такої торгівлі, чим порушила вимоги ст.15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», гідно з актом перевірки від 07.11.2023 №026368.

ОСОБА_1 в суді вину в скоєному визнала, щиро розкаюється. Пояснила, що виплачує податковій штраф у розмірі 17000 грн. за це (продемонструвала документи з податкової), зараз сама виховує двох неповнолітніх дітей, бо чоловік служить в ЗСУ і він на фронті, їй дуже тяжко психологічно і фінансово, в країні війна, вона вже розмірковує над тим, щоб взагалі закрити магазин, на жаль. Вперше пішла на такий вчинок і продала пляшку пива, не маючи ліцензії. Просить врахувати її складні життєві обставини і матеріальне становище, суворо не карати, вона більше такого ніколи не зробить.

Крім особистого зізнання, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП підтверджується протоколом №7056/ж12/17-00-09-01-18 від 07.11.2023, а також актом перевірки від 07.11.2023.

При призначенні адмінстягнення беру до уваги особу ОСОБА_1 , яка до адміністративної відповідальності не притягувалася, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, чоловік захищає незалежність України в лавах ЗСУ, як пом`якшую обставину враховую щире каяття, обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні, Тому вважаю, що належний виховний вплив справить адміністративне стягнення у виді штрафу із застосуванням аналогії закону ст.69 КК України.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 27 КУпАП передбачено, що штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно доприписів п.1 ч.1 ст.34 КУпАП, однією з обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення,визнається щире розкаяння винного.

Аналіз вказаних статей Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить про те, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Однак, при розгляді справ про адміністративні правопорушення відсутній визначений Законом механізм, який би дозволяв накладати стягнення за вчинені адміністративні правопорушення нижче визначеної санкцією відповідної статті Кодексу або замінювати стягнення на інше.

Проте, за фактично аналогічних умов, а саме: за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу (ч.1 ст.69 КК України).

Тобто, законодавець надав суду можливість призначати менше покарання навіть за вчинений злочин за наявності окремих обставин, а за вчинення адміністративного правопорушення такого механізму не перебачив.

Разом з тим суд звертає увагу, що розмір штрафу, який визначено ч.1 чт.164 КУпАП як безальтернативне покарання та за відсутності норми, яка дозволяла б призначати стягнення менше ніж передбачено санкцією відповідної статті або замінити його на інше, неможливо в повній мірі реалізувати положення ст.23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тому накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі від однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до двох , що становить від 17000 грн. до 34000 грн. на особу, яка перебуває у скрутному матеріальному становищі, й вже сплачує ДПС штрафні санкції в розмірі 17000 вочевидь не сприятиме її вихованню та виправленню, а призведе до того, що несплачений вчасно штраф буде звернутий до примусового виконання в подвійному розмірі. Таке покарання виглядає не просто надмірним, а явно несправедливо тяжким у відношенні ОСОБА_1 з огляду на її майновий стан і характер правопорушення: продаж однієї пляшки слабоалкогольного напою без ліцензії.

Згідно приписів статей 1, 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Так, згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

У зв`язку з цим не дивно, що Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» в розумінні норм Конвенції.

У рішенні від № 15-рп/2004 від 2 листопада 2004 року у справі про призначення судом більш м`якого покарання Конституційний Суд України визнав неконституційним положення ч.1 ст.69 КК України в частині, яка унеможливлює призначення особам, які вчинили злочини невеликої тяжкості, більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При цьому, Конституційний Суд України зазначив, що встановлення законодавцем недиференційованого покарання та неможливість його зниження не дозволяє застосовувати покарання до осіб, які вчинили злочини невеликої тяжкості, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, розміру заподіяних збитків, форми вини і мотивів злочину, майнового стану підсудного та інших істотних обставин, що є порушенням принципу справедливості покарання, його індивідуалізації та домірності».

Отже, враховуючи викладене, для досягнення визначеної в ст.23 Кодексу України про адміністративні правопорушення мети адміністративного стягнення (виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами) з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, майнового стану ОСОБА_1 , необхідно і достатньо накласти більш м`яке адміністративне стягнення, ніж передбачено ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., що буде посильним для неї. А також стягнути судовий збір згідно ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.40-1, ч.1 ст.164, ст.283 - 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, і застосувати стягнення у виді 1700 (однієї тисячі сімсот) гривень штрафу (реквізити для сплати: отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/Дубен.міс.отг/21081100, код за , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: UА0017509, код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії постанови правопорушнику, сума штрафу відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП буде стягнута в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Стягнути з в розмірі 605 (п`ятсот тридцять шість) гривень 60 (шістдесят) копійок на реквізити: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня винесення до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя Жуковська О.Ю.