Справа № 212/8560/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Козлов Д. О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає по АДРЕСА_1 , за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

встановив:

Відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 216734 від 22.08.2024 року вбачається, що 22 серпня 2024 року близько 3-07 год. ОСОБА_1 , по вул. Електрозаводській біля зупинки СТО в Покровському районі м. Кривого Рогу, керуючи транспортним засобом «Ямаха 450 F» кидав каміння по службовому автомобілю «Тойота Корола» н/з НОМЕР_1 , чим завдав механічні пошкодження, пошкодивши вітрове скло задньої пасажирської двері у виді подряпин, чим завдав матеріальні збитки, тобто своїми діями скоїв правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, однак з перегляду долучених працівниками поліції до справи відео файлів вбачається, що останній не визнавав своєї провини за ст. 173 КУпАП.

Суд зазначає, що за ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто однією із ознак складу вказаного правопорушення є дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До протоколу про виявлене правопорушення додано рапорт та додаткові пояснення поліцейських на підтвердження у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Суд, натомість, зазначає, що рапорт працівників поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення певною особою такого адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року по справі №524/5741/16-а.

Також суд зауважує, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи та відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи, тому з огляду на своє нейтральне становище свідок здатен об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Отже, у даному випадку рапорт працівника поліції, який був напарником працівника поліції, який склав відносно ОСОБА_1 протокол серії ВАБ № 216734 не може бути визнанні допустимим доказом для підтвердження скоєння правопорушення за ст. 173 КУпАП.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 29 квітня 2020 року по справі №161/5372/17.

Також оглядом судом долучених до справи фото та відео файлів вбачається, що дійсно 22 серпня 2024 року було завдано механічні ушкодження службовому автомобілю працівників поліції камінням, однак не вбачається, хто саме завдав пошкодження склу такого автомобіля камінням, оскільки працівниками поліції не було одразу зупинено такого правопорушника, а вже зі впливом часу за певним мотоциклом рухались працівники поліції на службовому автомобілі, після чого вже наявне у справі відео, як ОСОБА_1 перебуває за межами дороги на узбіччі, лежачи на землі, якого працівники поліції приводять до тями.

Таким чином доказів того, хто саме завдав пошкодження службовому автомобілю працівників поліції 22 серпня 2024 року матеріали справи не містять, про що також свідчить додаткова інформація, викладена письмово працівником поліції.

Враховуючи наведені обставини, суд вказує, що положення ст. 62 Конституції передбачають, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення Лучанінова проти України від 9 вересня 2011 року, заява № 16347/02, п. 1 резолютивної частини рішення у справі Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року, заява № 17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Таким чином суд дійшов висновку, що доказів того, що саме ОСОБА_1 по вул. Електрозаводській біля зупинки СТО, керуючи транспортним засобом «Ямаха 450 F», кидав каміння по службовому автомобілю «Тойота Корола» н/з НОМЕР_1 , пошкодивши скло такого автомобіля, матеріали справи не містять, що виключає доведеність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

За наведених обставин, враховуючи, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, встановлені судом обставини свідчать про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Таким чином через відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суд дійшов переконання про необхідність на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по даній справі закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 221, 247, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: Д. О. Козлов