Справа № 127/3878/22
Провадження № 3/127/1066/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2024м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Бернади Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, будучи звільненим із займаної посади 17.06.2021, несвоєчасно без поважних причин лише 08.09.2021 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

Прокурор у судовому засіданні вважала за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

З диспозиції частини першої статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) випливає, що відповідальність за даною нормою настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Слід звернути увагу, що дана норма є бланкетною. У зв`язку з цим суд вважає за доцільне зауважити таке.

З матеріалів справи випливає, що відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ВТЦК) від 17.06.2021 за № 91 ОСОБА_1 звільнений з посади начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 з 17.06.2021 (за станом здоров`я) та виключений зі списків особового складу.

Надані суду матеріали містять дублікат обов`язків начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , а також копію обхідного листа ОСОБА_1 від 17.06.2021, а також витяг з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Витяг).

Зі змісту примітки до статті 172-6 КпАП випливає, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону № 1700-VII зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тобто, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю.

Статтею 68 Конституції України регламентовано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною другою статті 45 Закону № 1700-VII визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 11 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції (далі НАЗК) надає рекомендаційні роз`яснення, методичну та консультаційну допомогу, зокрема, щодо застосування положень Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів.

З метою реалізації цього повноваження та на виконання пункту 3 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» НАЗК підготувало Роз`яснення від 13.11.2023 № 4.

НАЗК надало роз`яснення, щодо типів існування декларацій, коли слід їх подавати та який звітний період вони охоплюють. Отже, Законом передбачено три типи декларацій суб`єкта декларування, а саме:

1) щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону № 1700-VII у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація;

2) декларація суб`єкта декларування, який припиняє відповідну діяльність (декларація перед звільненням) - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону № 1700-VII не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Декларація «перед звільненням» охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування:

3) декларація після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону № 1700-VII з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 1700-VII. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 груздя включно), що передує року, в якому подається декларація;1

4) декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини третьої статті 45 Закону № 1700-VII до призначення або обрання особи на посаду. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством.

Отже, ОСОБА_1 не пізніше тридцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 1700-VII. Тобто у ОСОБА_1 виник обов`язок подати декларацію перед звільненням впродовж періоду з 00.00 год. 18.06.2021 по 23.59 год. 02.08.2021. Однак за даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщені на веб-сайті НАЗК ОСОБА_1 лише 08.09.2021 о 16.08 год. подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-6 КпАП, слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту НАЗК, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.

Як повідомив ОСОБА_1 у судовому засіданні поважних причин на пропуск строку подачі декларації у нього не було. Натомість, з наданих суду документів убачається, що ОСОБА_1 були доведені до відома вимоги фінансового контролю.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 подавав електронні декларації 17.03.2017 щорічну за 2016 рік, 21.03.2017 виправлену щорічну за 2016 рік, 18.03.2018 щорічну за 2017 рік, 21.03.2018 виправлену щорічну за 2017 рік, 15.03.2019 щорічну за 2018 рік, 13.03.2020 щорічну 2019 рік, 09.02.2021 щорічну за 2020 рік, 12.02.2021 виправлену щорічну за 2020 рік, 08.09.2021 перед звільненням.

У зв`язку із заповненням зазначених декларацій ОСОБА_1 відомий порядок подачі відповідних декларацій.

З огляду на викладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями. Саме тому, суд вважає, що дії останньої охоплюються складом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КпАП, за ознаками несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Відповідно до частини четвертої статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) випливає, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що датою виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 08.09.2021, тобто дата фактичного подання декларації особи, яка виконує функції держави або місцевого самоврядування. Однак для вирішення питання щодо наявності правових підстав для накладення адміністративного стягнення має значення у цій категорії справ саме день виявлення правопорушення.

З наданих суду матеріалів справи випливає, що начальником Південної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України 30.11.2021 на ім`я начальника Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області було направлене повідомлення про обставини, що свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, у тому числі й щодо ОСОБА_1 . Надані суду матеріали не містять посилання на час виявлення правопорушення саме відправником зазначеного повідомлення. Саме тому суд вважає, що датою виявлення правопорушення слід рахувати 30.11.2021. ОСОБА_1 в судовому засіданні зауважень з цього приводу не висловив і доказів, які б свідчили про іншу дату виявлення правопорушення, суду не надав.

При цьому суд вважає за доцільне зауважити таке.

11.02.2022 зазначені матеріали надійшли до суду і суд призначив справу до судового розгляду на 03.03.2022, однак 02.03.2022 до суду надійшло клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про відтермінування розгляду справи у зв`язку з початком бойових дій. 04.03.2022 до суду надійшло клопотання прокурора про зупинення строку розгляду справи з аналогічних підстав. У зв`язку з цим в дату наступного призначеного судового засідання 15.03.2022 суд виніс постанову про зупинення строку розгляду матеріалів. У подальшому судом були вжиті заходи, спрямовані на встановлення наявності або відсутності підстав, які унеможливлюють розгляд матеріалів. У зв`язку з відсутністю документально підтверджених таких обставин27.08.2024 суд виніс постанову про поновлення строку розгляду матеріалів.

Згідно з частиною четвертою статті 277 КпАП строк розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

Норми статей 38 та 277 КпАП не містять застережень щодо зупинення строків давності, визначені частиною четвертою статті 38 КпАП у разі зупинення строку розгляду справи на підставі частини четвертої статті 277 КпАП. Саме тому суд вважає, що в цьому випадку мають бути застосовані саме загальні правила, визначені частиною четвертою статті 38 КпАП.

Як суд зазначив вище, датою виявлення правопорушення є 30.11.2021, за клопотанням прокурора суд зупинив строк розгляду справи і після його поновлення, тобто на час судового розгляду справи, строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений частиною четвертою статті 38 КпАП закінчився. Саме тому відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі має бути закрите у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Зважаючи на ту обставину, що провадження у справі закрите у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, тобто адміністративне стягнення не накладене, правові підстави для ухвалення відповідного рішення про стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судового збору відсутні.

Керуючись статтями 172-6, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 7 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: