Справа № 642/4456/24
Провадження № 3/642/1605/24

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2024 р. м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова в складі судді Балабая С.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Харківського районного управління поліції №3 Відділу поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, офіційно непрацевлаштованої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною другою статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),
встановив:
До Ленінського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал з Харківського районного управління поліції № 3 Відділу поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною другою статті 154 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 256296 від 17 липня 2024 року 29.06.2024 року приблизно о 20 год. 20 хв. власниця собаки породи Бультер`єр ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , не забезпечила місце тримання тварини, через що спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_2 , чим порушила пункт 3.4 Рішення ХМР 164/07 від 04.07.2007 Про затвердження Правил утримання домашніх тварин у м. Харкові, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 2 статті 154 КУпАП.
Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2024 року адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною другою статті 154 КУпАП повернуто до Харківського районного управління № 3 Відділу поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області для належного оформлення.
23 серпня 2024 року адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною другою статті 154 КУпАП надійшов до суду після доопрацювання, однак недоліки визначені Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2024 року не усунуті.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином. На адресу суду від останньої надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, провину не визнає.
У судове засідання потерпіла з`явилась.
Неявка особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про дату, час та місце судового розгляду справи, являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.
Відповідно до частини другої статті 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених частиною другою статті 154 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.
Подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП України, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи у розумі строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (стаття 23 КУпАП України). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.
Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
У судовому засіданні потерпіла надала пояснення про те, що вона 29 червня 2024 року проводжала додому подругу, однак несподівано з подрвір`я вибігла собака породи Бультер`єр та вкусила її за ногу. Зазначила, що має захворювання варикозне розширення вен, тому сильно почала текти кров. В цей час господарка домоволодіння, з подвір`я яого вибігла собака, Стрижко Людмила мовчки забрала собаку у двір. Після чого їй викликали швидку вдома, доставили до лікарні в хірургічне відділення. Потерпіла зазначила, що власницею собаки, яка вкусила її за ногу є саме ОСОБА_1 , тому що вона неодноразово бачила її під час вигулу разом з цією собакою. По сьогоднішній день проходить лікування, компенсацію за заподіяну матеріальну та моральну шкоду не отримала.
Вивчивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 256296 від 17 липня 2024 року, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , заслухавши пояснення потерпілої, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.
Відповідно до досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що 29.06.2024 року приблизно о 20 год. 20 хв. власниця собаки породи Бультер`єр ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , не забезпечила місце тримання тварини, через що спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_2 . З матеріалів вбачається наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП. Тобто, дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання про правильність складеного протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
Однак, у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, складеному за частиною 2 статті 154 КУпАП від 17 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 не вказано вповноваженою особою на повторність вчиненого останньою адміністративного правопорушення протягом року після накладення адміністративного стягнення, а також не надано постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 154 КУпАП, яка набрала законної сили.
Стаття 154 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил тримання собак і котів, а саме утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також не прибирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях) (стаття 154 частина 1 КУпАП); дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року (стаття 154 частина 2 КУпАП).
Таким чином, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 154 КУпАП, не підтверджується належними та допустимими доказами по справі.
З матеріалів вбачається наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, однак суд не може перебирати на себе функцію уточнення обвинувачення, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, перекваліфіковувати дії, оскільки це буде порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За змістом вимог статті 256, частини 1 статті 257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Частина 3 статті 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Отже, суд наголошує, що він не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 154 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов`язковому закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 154, 221, пунктом 1 частини 1 статтями 247, 283, 284 КУпАП,
постановив:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 154 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова.
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.
Суддя С.С. Балабай