Провадження № 3/537/1319/2024
Справа № 537/3534/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2024 суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Дядечко Іван Іванович, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

28.06.2024 року о 01 год. 26 хв. за адресою: м. Кременчук, вул. Космічна біля буд. 20, мати ОСОБА_1 не виконала свої обов`язки щодо виховання своєї дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який за адресою: м. Кременчук, вул. Космічна, біля буд. 20 керував транспортним засобомVolkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9. (а) ПДР України і тим самим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 та її захисник адвокат Дворник О.В. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість своєчасно дізнатись про день та час судового засідання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене за ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, законом не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно суду не надано права у разі ухилення від явки на виклик судді цю особу піддати приводу органом внутрішніх справ (Національною поліцією).

Враховуючи викладене та вимоги ст. 268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Розглянувши справу, дослідивши наявні у справі докази, суддя встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно з ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується наявними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №847509 від 28.06.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 28.06.2024; рапортом поліцейського взводу 2 роти 2 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Ігоря Третяка від 28.06.2024; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №882013 від 28.06.2024, складеного відносно ОСОБА_2 ; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №882007 від 28.06.2024, складеного відносно ОСОБА_2 ; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №882014 від 28.06.2024, складеного відносно ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Обираючи вид стягнення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя обставин, що обтяжують відповідальність не вбачає.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи викладене, беручи до уваги особу, яка притягується до відповідальності, ступінь вини, обставини вчинення правопорушення, а також відсутність шкідливих наслідків правопорушення, суддя дійшов висновку, що вичинене ОСОБА_1 правопорушення при таких обставинах є малозначним та вважає за необхідне звільнити останню від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з малозначністю.

Керуючись ст. 22, 33-35, 184, 221, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Суддя І.І. Дядечко