П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2024 р. Справа № 596/251/24

Провадження № 3/596/285/2024

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., за участю секретаря судового засідання Туткалюк В.Р., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №3 (смт. Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №179438 від 27.01.2024, водій ОСОБА_1 27 счня 2024 року о 00 годині 18 хвилин в селі Карашинці Чортківського району, керував транспортним засобом MERSEDES BENZ 270, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням приладу "Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я категорично відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2024 справа №596/251/24 надійшла до провадження судді Лисюк І.О.

12.04.2024 захисником адвокатом Вальчук М.М. подано заяву про відвід судді Лисюк І.О. Постановою судді Гусятинського районного суду від 30.04.2024 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Лисюк І.О. в справі №596/251/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП.

05.06.2024 захисником адвокатом Вальчук М.М. подано клопотання про закриття провадження в справі, в обґрунтування якого сторона захисту посилається на те, що в адміністративній справі відсутні докази того, що автомобіль здійснював рух за описаних у протоколі обставин, а ОСОБА_1 виконував функції водія. Не зафіксовані вказані обставини і на відеозаписі з нагрудних відеокамер працівників поліції.

На думку захисту, відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, тому просить провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисник адвокат Вальчук М.М. не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від захисника адвоката Вальчук М.М. 25.09.2024 надійшла заява розгляд справи, призначений на 30.09.2024 проводити без участі захисника Вальчук М.М. та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

05.06.2024 ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП не визнає, оскільки не керував транспортним засобом. Дійсно, того вечора 26.01.2024 близько 23 год. 30 хв. він з товаришем ОСОБА_2 на автомобілі їхали в с. Карашинці. ОСОБА_3 був за кермом авто, оскільки він позбавлений судом права керування транспортними засобами. Коли вони повертались додому, ОСОБА_3 вийшов з машини і сказав його почекати. Він сидів і чекав, трохи згодом пересів на сидіння водія, що включити опалення, оскільки було прохолодно. Автомобіль стояв нерухомо, були ввімкнені аварійний сигнал та ближнє світло. В той момент підїхала поліція.

В судовому засіданні 26.06.2024 допитаний в якості свідка ОСОБА_4 підтвердив обставини, повідомлені ОСОБА_1 додатково пояснив, що 23.40 вони дійсно з ОСОБА_5 повертались з с.Карашинці в м.Хоростків. Він був за кермом авто. Йому зателефонували і він зупинив авто, включив аварійку і вийшов з машини. Можливо ОСОБА_6 включав авто і грівся, тому що було прохолодно на вулиці. Він ОСОБА_6 пізніше зателефонував і він повідомив, що поліцейські складають відносно нього протокол. На місце зупинки авто він не повертався, оскільки ОСОБА_6 йому повідомив, що автомобіль віджене інша людина.

Дослідивши письмові докази в справі, приходжу до наступних висновків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно приписів пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення долучено: рапорт поліцейського СРПП відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області від 27.01.2024, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1317960, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, постанову Гусятинського районного суду від 11.04.2023 в справі №596/496/23, відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Так, як встановлено, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6820 та проведення такого огляду у КНП «Чортківська ЦРЛ», водій ОСОБА_1 27.01.2024 відмовився, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 27.01.2024. (а.с.3,4).

Постановою серії ЕНА №1317960 від 27.01.2024, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. (а.с.5).

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області в справі №596/307/24, адміністративний ОСОБА_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задоволено.

Скасовано постанову серії ЕНА № 1317960 від 27 січня 2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором відділення поліції №3 (м. Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області капітаном поліції Яцюком Андрієм Володимировичем за ч.4 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набрало законної сили 05.08.2024.

В судовому засіданні при перегляді відеофайлів з нагрудної камери поліцейських встановлено, що відеозапис фіксує ОСОБА_1 сидячим на місці водія в автомобілі, який не приведено в рух.

Таким чином, є обґрунтованими доводи сторони захисту про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували зупинку працівниками поліції транспортного засобу, рух транспортного засобу, в якому ОСОБА_1 виконує функції водія.

З врахуванням наведеного, само по собі знаходження ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані) не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом.

Так, за положеннями статті 9 КУпАП адміністративним порушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зокрема, диспозицією ч.1 (ч.2) ст. 130 КУпАП регламентується відповідальність особи за вчинення правопорушень під час керування транспортним засобом.

Тлумачення терміну «керування транспортним засобом» наведено і в пункті 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом кваліфікується, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Тобто керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Проте, як встановлено матеріали адміністративної справи не містять жодного належного доказу, який би підтверджував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Отже, факт керування у справі про адміністративне правопорушення повинен бути підтверджений будь-яким доказом, яким його зафіксовано за допомогою відеозапису, фотофіксації, письмових пояснень правопорушника або свідків тощо.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б «поза розумним сумнівом» доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, є недоведеною.

За встановлених обставин, слід закрити провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Повний текст постанови складено 01.10.2024.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК