ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 рокуСправа № 495/12728/23
Номер провадження 3/495/478/2024

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І. І., розглянувши матеріали, що надійшли від Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До провадження судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І. І. із Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 003360 від 22.11.2023 (з додатками) відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП).

В ході підготовки адміністративного матеріалу до розгляду було встановлено, що постановою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І. І. від 04.12.2023 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку з передачею матеріалів органу досудового розслідування в порядку ст. 253 КУпАП. Матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП направлено до Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області для здійснення перевірки згідно із нормами КПК України та вирішення питання про наявність чи відсутність ознак кримінального правопорушення.

18.12.2023 на розгляд до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області повторно надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 003360 від 22.11.2023 з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 01.12.2022 автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Братків І. І. для цього судового провадження.

Разом з тим, суддею Братків І. І. вже проводився розгляд цієї справи за цим же протоколом про адміністративне правопорушення та надавалася оцінка усім наявним доказам. Нових доказів до матеріалів справи органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення суду не надано. Тому, хоча суддя Братків І.І. ні прямо, ні опосередковано не заінтересована в результаті розгляду цієї справи, однак вважає, що не може брати участь у розгляді цієї справи та двічі надавати оцінку одним і тим же доказам.

Таким чином з метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи №495/12728/23 (номер провадження 3/495/478/2024) суддя Братків І.І. вважає, що не може розглядати вищезазначену справу, відтак заявляє самовідвід.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожний суддя стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості повинен відмовитись від розгляду справи.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Європейський суд у рішенні «Мікалефф проти Мальти» (Micallef v Malta), висвітлив законодавчу прогалину та негативні наслідки відсутності правового врегулювання інституту відводу у національному законодавстві, констатувавши, що відсутність останнього ставить під сумнів існування одної з гарантій передбаченої ст. 6 Конвенції щодо незалежності і безсторонності суду під час відправлення правосуддя.

Отже, забезпечення права ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд незалежним та неупередженим судом, а також унеможливлення зловживання таким правом, вимагає застосування практики ЄСПЛ, як єдиного джерела права, яке регулює відповідні процедури.

Згідно вимог ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексупорядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватися вимог закону. Але, у зв`язку із вказаними обставинами, сторони по справі можуть поставити під сумнів законність дій судді і неупередженість суду.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.

Згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Тобто, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця.

Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості суддів розгляді даної справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

Другим показником Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року №2006/23 визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів. Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах. Перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

У рішенні ЄСПЛ «Skrlj v. Croatia» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-який суддя, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи.

В постанові Великої палати Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі № 908/137/18 зроблено висновок, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвизначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989року у «Справі Гаусшильдта» (HauschildtCase), заява №11/1987/134/188, §46). Згідно з об`єктивним критерієм Велика палата Верховного Суду зазначила, що необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані. Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи. Проте, заява судді-доповідача у даній справі про відвід від розгляду справи була задоволена Великою палатою Верховного Суду, з тих підстав, щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості судді-доповідача під час вирішення справи.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 10.09.2019 року у справі №157/2932/17 дійшов до висновку про необхідність судді заявити самовідвід, оскільки зазначена обставина, виходячи з положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, викликала сумнів у його неупередженості.

Тому, хоча головуюча у справі суддя Братків І. І. ні прямо, ні опосередковано не заінтересована в результаті розгляду даної справи, однак, суд вважає відвід судді вмотивованим і обґрунтованим, оскільки суддя не може брати участь у розгляді цієї справи та двічі надавти оцінку одним і тим же доказам.

З урахуванням викладеного, з метою запобігання у майбутньому будь-яких можливих нарікань учасників провадження на необ`єктивність, упередженість чи зацікавленість судді у розгляді даної справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід.

Керуючись ст.ст. 7,8, 294 КУпАП, ст.ст. 75, ч. 2 ст.376 ,ст.315 КПК України КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

заяву судді Братків Ірини Ігорівни про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків Ірину Ігорівну від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 003360 від 22.11.2023 (з додатками) відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушенняпередати в канцелярію Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для проведення повторного автоматизованого розподілу заяви.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ірина БРАТКІВ