Справа № 539/3181/24
Провадження № 3/539/1190/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Пилипчук М. М., розглянувши матеріали справ про адміністративне правопорушення, які надійшли від Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 ) за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2024 року до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП (справа № 539/3181/24, провадження № 3/539/1190/2024).

05 серпня 2024 року до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП (справа № 539/3182/24, провадження № 3/539/1191/2024).

Відповідно до автоматизованого розподілу справ указані справи передані для розгляду судді Пилипчуку М. М.

Про розгляд справи 07 серпня 2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були повідомлені за номерами телефону, вказаними у матеріалах справ про адміністративне правопорушення, що підтверджується телефонограмами від 06 серпня 2024 року.

У судові засідання, призначені на 07 серпня 2024 року, з`явилася ОСОБА_2 та суду пояснила, що вона зазначила неправдиві відомості працівникам поліції про вчинення ОСОБА_1 щодо неї сімейного насильства 06 липня 2024 року 10.30 год, оскільки хотіла налякати його. Вказувала, що ОСОБА_1 не вичиняв щодо неї домашнього насильства. Також ОСОБА_2 зазначила, що не отримувала термінового заборонного припису та їй нічого не відомо про його складення. ОСОБА_2 повідомила суду, що викликала працівників поліції лише один раз, вдруге працівники правоохоронних органів не приїжджали, про складення другого протоколу про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 316869 їй нічого не відомо.

Оскільки особа, щодо якої вирішувалося питання про притягнення до адміністративної відповідальності, в судові засідання 07 серпня 2024 року не з`явилася, то розгляд справ відкладено на 22 серпня 2024 року.

Потерпіла вказувала про своє проживання разом із ОСОБА_1 та подала до суду заяву від 07 серпня 2024 року, в якій зазначила, що зобов`язується повідомити останнього про розгляд справ 22 серпня 2024 року.

Крім того, учасникам судового процесу рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення були направлені судові повістки щодо розгляду справ 22 серпня 2024 року, проте судова кореспонденція повернулася на адресу суду з відмітками поштової служби «адресат відсутній за вказаною адресою».

У судові засідання, призначені на 22 серпня 2024 року, з`явилися потерпіла та представник ОСОБА_1 адвокат Орленко Р. Е., який подав до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справ та відкладення судового розгляду, надавши стороні захисту достатній час для підготовки. Вказане клопотання було задоволено судом, розгляд справи відкладено на 02 вересня 2024 року.

У судові засідання 02 вересня 2024 року з`явився представник ОСОБА_1 адвокат Орленко Р. Е. та заявив клопотання про виклик в судове засідання поліцейських Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Гранченка Б. Ю. та ОСОБА_3 з метою встановлення дійсних обставин справи, зокрема, щодо наявності (відсутності) складу адміністративних правопорушень.

Зазначене клопотання задоволено, розгляд справи відкладено на 11 вересня 2024 року для виклику в судове засідання представників правоохоронних органів, які складали адміністративні матеріали.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 вересня 2024 року справи № 539/3181/24 (провадження № 3/539/1190/2024), № 539/3182/24 (провадження № 3/539/1191/2024) щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП об`єднано в одне провадження. Об`єднаній справі присвоєно № 539/3181/24 (провадження № 3/539/1190/2024).

Судові засідання призначені, на 11 вересня 2024 року та 17 вересня 2024 року, були відкладенні за клопотання адвоката Орленка Р. Е. для виклику в судове засідання потерпілої.

ОСОБА_2 в судові засідання, призначені на 02 вересня 2024 року, 11 вересня 2024 року, 17 вересня 2024 року та 02 жовтня 2024 року, не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, була належним чином повідомлена про судовий розгляд.

ОСОБА_1 жодного разу до суду не з`явився, про розгляд справи був повідомлений, зокрема через адвоката Орленка Р. Е.

Згідно з поясненнями адвоката Орленка Р. Е., наданими суду, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 змінили місце проживання та не бажають брати участі у судовому процесі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 318566 06 липня 2024 року о 10.30 год ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме погрожував фізичною розправою, нецензурно висловлювався, чим міг завдати шкоду психологічному здоров`ю потерпілої (на АДРЕСА_1 ), чим вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП. Потерпілими зазначено: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У протоколі зазначено, що другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення отримати «відмовився», хто саме відмовився не вказано. У протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться «у Миргородському міськрайонному суді».

Розділи (графи) у протоколі про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 318566: «свідки», «у присутності понятих», «підписи понятих», «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», «заяви та клопотання», «від підпису відмовився у присутності понятих», «до протоколу додається» не заповнені.

Під час розгляду справи встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 318566 допущено описку у прізвищі особи, що до якої складено зазначений протокол, а саме: помилково зазначено « ОСОБА_5 », замість правильного написання « ОСОБА_6 ».

Згідно з рапортом від 06 липня 2024 року, складеним помічником чергового Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_7 та зареєстрованим в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за № 5540, 06 липня 2024 року о 10.40 год надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 06 липня 2024 року о 10.38 год на АДРЕСА_1 чоловік (кривдник ОСОБА_1 ; стан алкогольне сп`яніння) вчиняє домашнє насильство, застосовує фізичну силу; заявник ОСОБА_2 . У рапорті зазначено, що прибувши на місце події було встановлено, що на АДРЕСА_1 за місцем свого проживання ОСОБА_1 вчинив відносно своєї співмешканки насильство в сім`ї, а саме: ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого було завдано шкоду її психічному та психологічному здоров`ю. За вказаним фактом було складено протокол від 06 липня 2024 року серії ВАД № 318566.

Під час розгляду справи встановлено, що у рапорті від 06 липня 2024 року № 5540 допущено описку у прізвищі, імені та по батькові « ОСОБА_8 », а саме: помилково зазначено « ОСОБА_9 », замість правильного написання « ОСОБА_1 ».

За змістом протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06 липня 2024 року, який зареєстрований в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за № 5540, ОСОБА_2 заявила, що ОСОБА_1 за місцем свого проживання 06 липня 2024 року о 10.30 год вчинив відносно своєї співмешканки насильство в сім`ї, ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Також при цьому був присутній неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказаний протокол підписала ОСОБА_2 та зазначила «ознайомлена, вірно». ОСОБА_2 під підпис попереджена про кримінальну відповідальність згідно зі статтею 383 Кримінального кодексу України за завідомо неправдиве повідомлення про злочин.

Під час розгляду справи встановлено, що у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06 липня 2024 року у прізвищі особи, що до якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, допущено описку, а саме: помилково зазначено « ОСОБА_5 », замість правильного написання « ОСОБА_6 ». Також у зазначеному протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06 липня 2024 року помилково вказано прізвище, особи, яка звернулася з відповідною заявою « ОСОБА_10 », замість правильного написання « ОСОБА_11 ».

Згідно з поясненнями, які 06 липня 2024 року надані працівникам поліції та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 318566, ОСОБА_2 вказувала, що 06 липня 2024 року близько 10.00 год вона знаходилася вдома на АДРЕСА_1 спільно з чоловіком ОСОБА_1 та сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння почав вчиняти конфлікт, погрожував фізичною розправою, при цьому нецензурно висловлювався. ОСОБА_2 підписала вказані пояснення та зазначила, «з моїх слів записано вірно».

Під час розгляду справи встановлено, що в поясненнях, які 06 липня 2024 року надані працівникам поліції та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 318566, помилково зазначено « ОСОБА_1 », змість правильного « ОСОБА_1 ».

Відповідно до пояснень від 06 липня 2024 року ОСОБА_1 відмовився від надання письмових пояснень згідно зі статтею 63 Конституції України. Вказані поясненні записані працівником поліції від імені ОСОБА_1 , проте ним не підписані.

За змістом термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 447685 інспектор СРПП ст. л-т поліції ОСОБА_12 виніс цей припис щодо ОСОБА_1 у зв`язку зі скоєнням ним домашнього економічного насильства, а саме: 06 липня 2024 року о 10.30 год за місцем проживання на АДРЕСА_1 ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою ОСОБА_2 . Заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника заборона у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесено строком на 5 діб з 12.15 год 06 липня 2024 року до 12.15 год 11 липня 2024 року. В указаному приписі зазначено, що кривдник та потерпіла від підпису відмовилися. У графі «кривдник від підпису відмовився у присутності» відсутні будь-які записи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 316869 06 липня 2024 року ОСОБА_1 , щодо якого виписано терміновий заборонний припис серії АА № 447685 про заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою ОСОБА_2 від 06 липня 2024 року, не виконав його, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП. У протоколі зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підпису та пояснень відмовилася; до протоколу додається копія припису серії АА № 447685, пояснення особи.

Розділи (графи) у протоколі про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 316869: «свідки», «у присутності понятих», «підписи понятих», «від підпису відмовився у присутності понятих» не заповнені.

Згідно з рапортом від 06 липня 2024 року, складеним помічником чергового Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Москаленко А. В. та зареєстрованим в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за № 5547, 06 липня 2024 року о 12.50 год надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 06 липня 2024 року о 12.50 год на АДРЕСА_1 чоловік погрожує заявниці ( ОСОБА_2 ). ШМД відмова. Заявниця перебуває за будинком. Місце проживання на АДРЕСА_1 . Кривдник ОСОБА_13 . Стан алкогольне сп`яніння. У рапорті також зазначено, що, прибувши на місце події, було повторно складено протокол серії ВАД № 316869 за частиною першою статті 173-2 КУпАП на ОСОБА_1 , який вчинив відносно своєї співмешканки насильство в сім`ї, а саме: ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

Під час розгляду справи встановлено, що у рапорті від 06 липня 2024 року № 5547 допущено описку у прізвищі, імені та по батькові «кривдника», а саме: помилково зазначено « ОСОБА_9 », замість правильного написання « ОСОБА_1 ».

До протоколу про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 316869 06 липня 2024 року додано пояснення ОСОБА_2 , в який по суті заданих питань зазначено, зокрема, «відмовилася». Вказані пояснення не підписані ОСОБА_2

Поліцейський Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Сахно О. О. в судовому засіданні пояснив, що під час патрулювання 06 липня 2024 року на службовий планшет надійшов виклик про вчинення домашнього насильства в АДРЕСА_2 по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_2 . На місці події були відібрані пояснення від порушника та потерпілої, факт домашнього насильства відносно ОСОБА_2 підтвердився. Також було складено терміновий заборонний припис по відношенню до ОСОБА_1 та інші матеріали.

Поліцейський ОСОБА_3 вказував, що після залишення місця події та повернення в зону патрулювання міста Миргород Полтавської області (через 2030 хв) надійшов повторний виклик про те, що ОСОБА_2 знову викликає працівників поліції з приводу повторного вчинення домашнього насильства щодо неї співмешканцем ОСОБА_1 .

Поліцейський ОСОБА_3 також зазначив, що, приїхавши повторно на місце події, побачив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відпочивали (спали) разом. Оскільки був повторний виклик, то, поспілкувавшись з указаними особами, було складено і другий протокол. Після складання другого протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції залишили місце події та поїхали в зону патрулювання. Вказував, що під час першого та другого приїзду за викликом потерпіла та правопорушник перебували в стані алкогольного сп`яніння.

На запитання суду поліцейський ОСОБА_3 пояснив, що під час першого приїзду на місце події була опитана потерпіла, яка вказувала, що її співмешканець ( ОСОБА_1 ) систематично вживає алкогольні напої, вчиняє відносно неї фізичний вплив. ОСОБА_2 підтвердила, що ОСОБА_1 вчиняв 06 липня 2024 року відносно неї фізичне насильство (штовхав) та ображав її. Зазначив, що у присутності поліцейських ОСОБА_1 неодноразово ображав ОСОБА_2 , висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, намагався штовхати руками, проявляв до неї неповагу, фізичну силу не застосовував. Вказував, що на зауваження поліцейських правопорушник реагував грубо та агресивно, висловлювався нецензурною мовою в сторону працівників поліції. ОСОБА_2 вказувала працівникам полції, що не хоче проживати з ОСОБА_1 , проте «їй немає куди піти».

На запитання суду поліцейський ОСОБА_3 також пояснив, що після повторно приїзду на місце події (на вулиці Героїв ЗСУ, 15 у селі Новооріхівка Миргородського району Полтавської області) він побачив, що потерпіла та правопорушник разом відпочивали спали. Коли вдруге поверталися на місце події, то працівники поліції зателефонували ОСОБА_2 , яка повідомила, що ОСОБА_1 знову її ображає, вчиняє домашнє насильство, просила працівників поліції приїхати знову. Виклик про повторне вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства надійшов на робочий планшет. Повідомлення на робочий планшет надійшло після повторного повідомлення ОСОБА_2 про вчинення щодо неї домашнього насильства.

На запитання захисника ОСОБА_1 адвоката Орленка Р. Е. поліцейський ОСОБА_3 пояснив, що 06 липня 2024 року він виконував обов`язки, пов`язані з обслуговуванням дільниці, на добове чергування заступив о 07.30 год. Зазначив, що для виконання службових обов`язків 06 липня 2024 року працівники поліції отримали дві боді-камери, одна була на ньому, інша на іншому працівнику поліції. Вказував, що не пам`ятає, чи працювала відео-фіксація під час оформлення адміністративних матеріалів, якби працювала відео-фіксація, то долучив би її до протоколу. Поліцейський ОСОБА_3 підтвердив, що саме він складав протокол про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 318566. Зазначив, що не пам`ятає як встановили особу ОСОБА_1 .

Поліцейський ОСОБА_3 на запитання адвоката Орленка Р. Е. зазначив, що не знає, чому у протоколі прізвище правопорушника зазначено як « ОСОБА_5 ». Вказував, що ОСОБА_2 повідомила працівників поліції про те, що вона є дружиною правопорушника. Зазначив, що не пам`ятає, чи є потерпіла дружиною чи співмешканкою ОСОБА_1 . Зазначив, що 06 липня 2024 року також була присутня дитина, що це за дитина не перевіряли, анкетні дані малолітнього ОСОБА_4 , 2022 року народження, встановили зі слів потерпілої. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували з ознаками сп`яніння. ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 та на адресу працівників поліції. Долученням записів боді-камер до адміністративних матеріалів займається «адмінпрактик», не відомо причини, чому не долучили відеозаписи. Зазначив, що не пам`ятає, чому потерпіла не підписала протокол. ОСОБА_1 відмовився підписати протокол. У протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться у Миргородському міськрайонному суді Полтавської області, оскільки всі попередні протоколи направлялися саме до цього суду. Долучений до матеріалів справи рапорт є витягом з «бази». Зазначив, що не пам`ятає, чому не завірена копія рапорта. Вказував, що оригінал припису надається потерпілій особі та кривднику на місці події, проте. Зазначив, що не пам`ятає, чому до матеріалів справи долучено копію припису.

На запитання суду поліцейський ОСОБА_3 підтвердив, що копія рапорту, яка знаходиться у матеріалах справи, відповідає оригіналу. Вказував, що копія термінового заборонного припису, яка знаходиться в матеріалах справи, відповідає оригіналу.

На запитання захисника ОСОБА_1 адвоката Орленка Р. Е. поліцейський ОСОБА_3 зазначив, що не пам`ятає, чи відбирали пояснення у правопорушника. Вказував, що саме він написав пояснення від імені ОСОБА_1 «Я, ОСОБА_1 , відмовляюся від надання письмових пояснень згідно зі статтею 63 Конституції України», оскільки правопорушник не зміг власноручно зробити такий запис.

Поліцейський ОСОБА_3 зазначив, що пояснення записуються зі слів особи, яка надає пояснення, потім ця особа перечитує пояснення та підтверджує відповідним записом та підписом зміст викладеного, такі записи ведуться від особи, яка надає пояснення. У поясненнях помилково зазначено звання поліцейського ОСОБА_3 як «капрал», оскільки з 29 травня 2024 року він отримав звання «сержант».

На запитання захисника ОСОБА_1 адвоката Орленка Р. Е. поліцейський ОСОБА_3 зазначив, що пояснення ОСОБА_2 записував з її слів. ОСОБА_2 свої пояснення перечитувала. Вказував, що не пам`ятає, чому у поясненнях час події зазначено «10.00 год», а в поясненнях «10.30 год». Запис в поясненнях «з моїх слів записано вірно» зроблено ОСОБА_2 . Потерпіла підписала пояснення 2024 року. Зазначив, що не може пояснити, чому записана нею дата подібна на «2027 року», вказував, що такий у неї почерк. На боді-камерах є запис. Зазначив, що не пам`ятає, чи у його присутності складався терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Поліцейський Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Гранченко Б. Ю. в судовому засіданні пояснив, що 06 липня 2024 року ОСОБА_2 здійснила виклик на лінію «102» та повідомила, що її співмешканець ОСОБА_1 вчиняє щодо неї насильство в сім`ї, тому працівники поліції здійснили виїзд у село Новооріхівка Миргородського району Полтавської області. На місці події встановлено, що вказані громадяни знаходилися вдома, з ними перебувала неповнолітня дитина. ОСОБА_2 бажала звернутися з письмовою заявою щодо вчинення відносно неї насильства в сім`ї, тому було здійснено оформлення адміністративних матеріалів. Це одна із сімей, яка дуже часто здійснює виклик на лінію «102», потерпіла потім забирає заяви або намагається здійснити відміну виклику. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Поліцейський ОСОБА_12 також пояснив, що повідомлення про вчинене адміністративне правопорушення надійшло на службовий планшет, тому близько 10.00 год 11.00 год (до обіду) був здійснений виїзд за відповідною адресою (на АДРЕСА_1 ). ОСОБА_1 в присутності працівників поліції висловлювався нецензурною лайкою щодо ОСОБА_2 . Потерпіла вказувала, що у неї немає фінансової можливості залишити місце проживання. ОСОБА_2 вказувала, що ОСОБА_1 застосовує щодо неї фізичну силу. Після залишення поліцейськими місяця події (через 3040 хв) ОСОБА_2 знову зателефонувала на лінію «102», потім повідомлення повторно надійшло на службовий планшет. ОСОБА_12 вказував, що не пам`ятає, що робили потерпіла та правопорушник після повторного приїзду працівників поліції.

На запитання захисника ОСОБА_1 адвоката Орленка Р. Е. поліцейський ОСОБА_12 пояснив, що спілкування з громадянами здійснюється з фото та відео фіксацією. Під час оформлення адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 була включена боді-камера. Відеозапис знаходиться у відділку поліції. Копія термінового заборонного припису, яка знаходиться в матеріалах справи, є тим документом, який складався на місці події. Поліцейський ОСОБА_12 підтвердив, що саме він складав указаний терміновий заборонний припис та протокол про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 316869. Вказував, що терміновий заборонний припис складався на місці події у присутності потерпілої та правопорушника. Потерпіла та правопорушник відмовилися підписувати терміновий заборонний припис. Третій екземпляр термінового заборонного припису зберігається у відділку поліції. Вказував, що не пам`ятає, чи віддавав терміновий заборонний припис потерпілій та правопорушнику. Форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, яка додана до термінового заборонного припису, заповнюється зі слів потерпілої та підписується тільки поліцейським. Зазначив, що у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію у прізвищі ОСОБА_2 допущено орфографічну помилку (помилково зазначено « ОСОБА_10 » замість правильного « ОСОБА_11 »). Особу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було встановлено за допомогою поліцейського офіцера громади, який надав копію паспорта та посвідки на проживання, оскільки вони (потерпіла та правопорушник) не змогли знайти документи, що підтверджують особу. Особу дитини встановлено на підставі наданого потерпілою свідоцтва про народження. На боді-камері повинно бути зафіксовано, як потерпіла надала свідоцтво про народження дитини.

Поліцейські ОСОБА_12 та ОСОБА_3 вказували, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 318566 у прізвищі ОСОБА_1 допущено описку. Вказували, що протокол про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 318566 складено саме щодо ОСОБА_1 , а не іншої особи.

Поліцейський ОСОБА_3 на запитання адвоката пояснив, що у доданих до протоколу про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 316869 поясненнях від 06 липня 2024 року викладено зміст пояснень саме ОСОБА_2 , які вона надала на місці події, проте остання у подальшому відмовилася підписувати ці пояснення. Права ОСОБА_2 були роз`яснені.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1279-8 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

За змістом частини першої статті 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вирізняє такий вид домашнього насильства, як психологічне насильство.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених норм права вбачається, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, є матеріальним, тобто об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення передбачає настання наслідків як його обов`язкової ознаки (у даному випадку психологічної шкоди).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погроз, образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, доведена в сукупності наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 318566, рапортом від 06 липня 2024 року, складеним помічником чергового Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Москаленко А. В. та зареєстрованим в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за № 5540, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06 липня 2024 року, який зареєстрований в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за № 5540, поясненнями ОСОБА_2 , які 06 липня 2024 року надані працівникам поліції та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 318566, а також поясненнями поліцейських Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Гранченка Б. Ю. та ОСОБА_3 , які надані у судовому засіданні.

Допущені у протоколі про адміністративне правопорушення та інших документах описки не можуть бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за встановлених у справі обставин.

Суд сприймає критично пояснення потерпілої, надані 07 серпня 2024 року у судовому засіданні, про те, що ОСОБА_1 не вчиняв щодо неї сімейного насильства 06 липня 2024 року о 10.30 год, оскільки такі доводи спростовуються зібраними у справі доказами.

Крім того, відповідно до розділу XLIV «Домашнє насильство» додатку 1 «Алгоритму орієнтовних невідкладних дій працівника чергової служби» до Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 квітня 2020 року № 357, у випадку повідомлення про домашнє насильство працівник чергової служби повинен: зареєструвати повідомлення в установленому порядку; негайно направити на місце події мобільну групу реагування на факти вчинення домашнього насильства (за можливості) та/або поліцейського підрозділу ювенальної превенції (у разі вчинення правопорушення дітьми або стосовно них), інші наряди поліції.

За наведеного, реагування працівників поліції, яке виразилося у прибутті на місце події, на виклик ОСОБА_2 здійснено саме у зв`язку з повідомленнями про домашнє насильство.

Посилання адвоката на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 318566 не зазначені свідки та до протоколів не долучені пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд до уваги не приймає, оскільки згідно з вимогами статті 256 КУпАП інформація про свідків події зазначається лише у разі їх наявності. В той же час у матеріалах провадження відсутні відомості про свідків події адміністративного правопорушення.

Що стосується пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, то надання таких пояснень відповідно до статті 256 КУпАП є правом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а не її обов`язком. Відповідно такі пояснення зазначаються в протоколі чи долучаються до нього лише у разі реалізації такого права.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, склад вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погроз, образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого) відповідає змісту диспозиції частини першої статті 173-2 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, та обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Суд дійшов висновку, що до порушника слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією зазначеної статті, за якою він притягується до відповідальності, і це буде необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення.

Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання норм права, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Водночас зібраними у справі доказами не підтверджено невиконання ОСОБА_1 термінового заборонного припису, про що складено протоколу про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 316869.

Докази мають бути отримані у порядку, встановленому законом, та прямо чи непрямо підтверджувати існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Проте матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 був обізнаний про складення щодо нього термінового заборонного припису. Працівники поліції не змогли пояснити обставин щодо складення вказаного припису та його вручення, а також зазначили, що, повторно приїхавши на місце події, побачили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 разом відпочивали, будь-які конфлікти були відсутні.

До протоколу про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 316869 06 липня 2024 року не додано жодного доказу щодо порушення ОСОБА_1 термінового заборонного припису.

До рапорту від 06 липня 2024 року, складеного помічником чергового Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Москаленко А. В. та зареєстрованого в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за № 5547, суд відноситься критично, оскільки інформація викладена в ньому не підтверджена належними та допустимими доказами.

Крім того, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень (постанова Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16-а).

Таким чином, уповноважений працівник поліції при оформленні матеріалу про вчинення адміністративного правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 316869 не долучив жодного доказу на підтвердження обставин, зазначених у протоколі.

Фактично єдиним доказом у справі є протокол про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 316869, який сам по собі не може бути визнаний належним доказом у цій справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, який викладений у постанові від 10 травня 2018 року у справі №760/9462/16-а.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною.

Матеріали адміністративної справи не містять беззаперечних доказів щодо порушення ОСОБА_1 термінового заборонного припису, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням коригувати обвинувачення, а також збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, то суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, в частині невиконання ним термінового заборонного припису, тому наявні підстави для застосування пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 23, 36, 40-1, 173-2, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 285 КУпАП, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», Законом України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП, по епізоду порушення ОСОБА_1 термінового заборонного припису, про що складено протокол про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 316869, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, по епізоду вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення діянь психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погроз, образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, про що складено протокол про адміністративне правопорушення від 06 липня 2024 року серії ВАД № 318566, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, надіслати постанову про накладення штрафу для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду в порядку, визначеному статтею 294 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання законної сили.

Суддя М. М. Пилипчук