Справа № 508/688/24
№ 3/508/475/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2024 селище Миколаївка

Суддя Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С. розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст. 130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

В провадженні Миколаївського районного суду Одеської області перебувають матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень: згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 165423 за ч.4 ст.130 КУпАП (справа № 508/688/24, провадження № 3/508/475/24); згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 478389 за ст.124 КУпАП (справа № 508/689/24, провадження № 3/508/476/24).

За результатами автоматизованого розподілу судових справ зазначені справи було передано для розгляду судді Миколаївського районного суду Одеської області Банташа Д.С.

На підставі статті 36 КУпАП, матеріали справ за ч.4 ст.130 КУпАП (справа № 508/688/24, провадження № 3/508/475/24); за ст.124 КУпАП (справа № 508/689/24, провадження № 3/508/476/24) постановою судді Миколаївського районного суду Одеської області від 22.08.2024 року, були об`єднані в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі єдиний номер 508/688/24, провадження №3/508/475/24.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенства права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Крім того, суд враховує, що передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд розцінює неявку ОСОБА_1 неповажною, а також прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 06.08.2024 р. о 14 год. 30 хв. на автодорозі Т1623, на перехресті с. Левадівка та с. Настасіївка, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого автомобіль з`їхав в яму водостічної труби, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 06.08.2024 р. о 14 год. 30 хв. на автодорозі Т1623, на перехресті с. Левадівка та с. Настасіївка, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_2 та після ДТП за його участю вживав алкогольні напої. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5, 2.10 «є» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходить наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

За змістом п. 2.10. "є" у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Як вбачається з переглянутого в ході розгляду справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського, під час встановлення особи ОСОБА_1 та з`ясування обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди, працівник патрульної поліції виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер". ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, повідомивши, що підстави для проходження огляду відсутні, оскільки він працівників поліції не викликав, а вжив алкогольні напої після ДТП, що на його погляд не є підставою для притягнення до відповідальності. Отже, з відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово вказував про те, що вживав алкогольні напої вже після ДТП, яка відбулася за його участі, від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, після чого на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Також з відеозапису вбачається, що водій відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку і повідомив що вживав алкогольні напої після ДТП, помилково вважаючи це підставою для уникнення відповідальності.

Отже, дії ОСОБА_1 , які полягають у вживанні після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, є порушенням п. 2.10 "є" ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Суддя, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол серії ААД №165423 від 06.08.2024 р., протокол серії ААД №478389 від 06.08.2024 р., схему місця ДТП, пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та інші матеріали, доходить висновку про доведеність вини правопорушника за ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, його майновий стан, ставлення до вчиненого, з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, вважаю, що ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню у межах санкції, за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч. 4 ст. 130 КУпАП в межах санкції статті.

На підставі викладеного, з метою виконання завдань КУпАП та запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки за санкцією ст. 130 ч. 4 КУпАП.

Враховуючи вище викладене та керуючись статтями 33-35, 36, 124, 130 ч. 4, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124 КУпАП України, і накласти на нього стягнення:

- за ч. 4 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

- за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах санкції статті, якою передбачено більш серйозне порушення, у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) грн. на користь держави (платіжні реквізити: отримувач ГУК в Одеській області/Одеська область/21081300, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UА0015001, код платежу 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору (платіжні реквізити: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Києв/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ):37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня її винесення.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Повний текст постанови складено 03.10.2024.

Суддя Дмитро БАНТАШ