Справа № 523/571/24
Номер провадження 3/523/657/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання - Дмітрієвої В.С.,

особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 в м. Одеса, матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2023 року поліцейським Трохіним В.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 648505 про те, що 17.12.2023р. о 17год. 42хв. в м. Одеса, вул. Балтська дорога, 40, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Dacia Logan» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації руху. Від проходження огляду на стан сп`яніння на допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки та у спеціалізованому медичному закладі відмовився, чим порушила п.2.5 ПДР, відмову зафіксовано на портативний відеореєстратор №471429, 473718.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, надав пояснення, вину у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, зазначив що він після роботи забрав на машині свою матір, знайомого, під`їхав до магазину і був зупинений працівниками поліції, у зв`язку із поворотником. ОСОБА_1 не заперечував керування транспортним засобом. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав з наступних підстав: 1) він працює водієм, тому це його джерело доходу; 2) він не перебував у стані алкогольного сп`яніння; 3) йому не запропонували проходження огляду в медичному закладі, хоча він сам наполягав на тому, щоб його відвезли до медичного закладу; 4) працівники поліції не вручили йому копію протоколу про адміністративне правопорушення, та не ознайомили із ним; 5) йому не повідомили, що він відсторонений від керування транспортним засобом. Після всіх подій, коли працівники поліції недалеко від`їхали, він сів за кермо та поїхав додому разом із матір`ю. 6) наданий суду відеозапис не повний. Судом роз`яснені ОСОБА_1 права, передбачені чинним законодавством України.

Свідок події ОСОБА_2 , будучи допитаною у судовому засіданні, пояснила що являється матір`ю ОСОБА_1 . В той день, син забрав її на 7-й Пересипській. Вона прохала його під`їхати до магазина, син був за кермом, вони зупинились біля магазину, як їх підперли працівники поліції. Її син не був у стані алкогольного сп`яніння, у нього ацетон, тому можливо саме цей запах відчули працівники поліції. Працівники поліції вели себе некоректно, не слухали. Її син багаторазово просив їх відвезти його до медичного закладу, однак йому відмовили, протокол не вручили. Після події, працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, просто сіли та поїхали, після чого її син сів за кермо та вони приїхали додому.

Судом здійснювалось фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи ОСОБА_1 , пояснення свідка ОСОБА_2 , суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог статей 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Відповідно до ч.2 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до Закону, у своїх діях поліцейський керується Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015р.).

Відповідно до п.2 Порядку - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.3 Порядку та п.6 Інструкції огляд проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

За вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, і відмова пройти огляд фактично прирівнюється до визнання своєї провини.

У судовому засіданні підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема:

- протоколом серії ААД № 648505 від 17.12.2023р про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП;

- направленням КМП «ООМЦПЗ» ООР на огляд водія транспортного засобу від 17.12.2023 року;

- відеозаписами з портативних відео реєстраторів поліцейських № 471429 та № 473718;

- поясненнями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , наданими у судовому засіданні;

Суд виходить із того, що суб`єктом правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП може бути лише особа, яка керувала транспортним засобом.

У даному випадку, у судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував керування транспортним засобом «Dacia Logan» номерний знак НОМЕР_1 . Свідок ОСОБА_2 також підтвердила, що її син ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу, вони тільки під`їхали до магазину, як їх буквально підперли працівники поліції. Відеозаписом № 471429 підтверджується, що на часі 17:43:10 працівник поліції підходить до запаркованого автомобіля «Dacia Logan», з якого зі сторони водія виходить ОСОБА_1 . Відеозаписом № 473718 також на часі 17:43:42 зафіксовано, що на пасажирському сидінні автомобіля «Dacia Logan» номерний знак НОМЕР_1 знаходиться пасажир, що спростовує пояснення ОСОБА_1 , надані працівникам поліції про те, що він не перебував за кермом транспортного засобу, а перебував на пасажирському сидінні.

Щодо підстав зупинки ОСОБА_1 , то відеозаписами та поясненнями самого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 підтверджується, що як тільки ОСОБА_1 зупинив транспортний засіб, до нього підійшли працівники поліції. Підставою для їх вимог стали обставини не увімкнення сигналу поворотника.

За даних обставин, суд враховує правові висновки Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 127/19283/17 від 25.09.2019, який вказав що притягнення особи до відповідальності та накладення стягнення лише за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання інших пунктів Правил дорожнього руху, не знайшов свого підтвердження під - час розгляду справи.

Відеозаписом № 471429 підтверджується:

- на часі 17:43:10 працівник поліції підходить до автомобіля «Dacia Logan», із якого зі сторони водія виходить ОСОБА_1 , у нього запитують, чому він рухається без поворотників;

- на часі 17:46:35 ОСОБА_1 пред`явив працівникам поліції свої документи;

- на часі 17:47:56 працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про виявлені ознаки сп`яніння;

- на часі 17:48:09 ОСОБА_1 було запропоновано на місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, на що ОСОБА_1 повідомив, що ні, на місці зупинки він не буде проходити огляд, готовий поїхати на освідчення до медичного закладу;

- на часі 17:48:18 працівник поліції зазначив: добре, закривайте автомобіль, присаджуйтесь до нас;

- на часі 17:48:21 ОСОБА_1 сказав: ми не їдемо, домовимося;

- на часі 17:48:26 працівник поліції зазначив: ні, проходимо огляд або на місці, або у медичному закладі, та ОСОБА_1 були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, у вигляді складення протоколу за відмову, за ч.1 ст. 130 КУ ПАП;

- на часі 17:49:01 працівник поліції повторно роз`яснив, що є два шляхи, проходимо огляд або на місці зупинки, або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 на часі 17:49:06 почав говорити: а хто Вам сказав, що я був за кермом, я не пан водій, я сидів поряд, доведіть мені інше, закривайте машину, я йшов повз;

- на часі 17:50:11 ОСОБА_1 відмовився проїхати до медичного закладу, для освідування;

- на часі 17:50:18 ОСОБА_1 роз`яснили права, згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Протягом часу роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 прав, останній говорив разом із працівником поліції, почав звинувачувати його у тому, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, та намагався взагалі покинути місце події, його попередили про можливе затримання;

- на часі 17:51:29 ОСОБА_1 повідомили, що відносно нього буде складено протокол, запитали чи буде він отримувати копію, на що він повідомив що не буде;

- на часі 17:52:03 у ОСОБА_1 запитали, хто забере автомобіль, повідомили що слід набрати когось, хто забере, однак ОСОБА_1 постійно відходив від працівника поліції, фактично не знаходився на одному місці, ходив із сторони в сторону, не реагував на те, що йому зазначав працівник поліції;

- на часі 18:06:58 ОСОБА_1 почав знову звинувачувати працівника поліції у тому, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, при цьому мати ОСОБА_2 на відео пояснила таку поведінку сина тим, що він у минулому був працівником поліції;

- на часі 18:07:24 працівник поліції знову поставив запитання: хто забере машину, чи є хтось тверезий?

- на часі 18:08:02 ОСОБА_1 відмовився від написання пояснень, зазначив що він завтра напише на працівника поліції;

- на часі 18:08:54 працівник поліції повторно запропонував ОСОБА_1 ознайомитися із протоколом та отримати копію протоколу про адміністративне правопорушення, на що останній продовжував його звинувачувати у тому, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, і він не буде з ним розмовляти, та знову покинув місце події;

Відеозаписом № 473718 також підтверджується:

- на часі 17:43:42 зафіксовано, що на пасажирському сидінні автомобіля знаходиться пасажир, що спростовує пояснення ОСОБА_1 , надані працівникам поліції про те, що він не перебував за кермом транспортного засобу, а перебував на пасажирському сидінні;

- на часі 17:44:56 ОСОБА_1 роз`яснили причину зупинки під час початку руху він не увімкнув сигнал поворотника;

- на часі 17:48:52, 17:52:28, 17:53:16, 17:53:47 ОСОБА_1 пропонує домовитись, повідомляє що він раніше працював в поліції, його попереджають про кримінальну відповідальність;

- на часі 17:57:52 працівник поліції зазначив, що ОСОБА_1 забороняється сідати за кермо, може сісти його товариш, на що останній погодився;

- на часі 18:09:03 ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення із протоколом, та фактично покинув місце події.

Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, що працівники поліції обмежували права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (зокрема на право надати пояснення), порушували свої службові обов`язки та порушували положення інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 або Конституцію чи закони України, ОСОБА_1 суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновків про те що вину ОСОБА_1 доведено матеріалами справи, останній підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 , надані у судовому засіданні про те, що він працює водієм, судом враховуються, однак не можуть слугувати підставою для не застосування до нього адміністративного стягнення, за наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Положення ст. 22 КУпАП про малозначність правопорушення, не застосовуються до правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 , надані у судовому засіданні, про те що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, судом відхиляються, оскільки йому інкриміновано відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка підтверджується матеріалами справи.

До доводів ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 про те, що йому не запропонували проходження огляду в медичному закладі, хоча він сам наполягав на тому, щоб його відвезли до медичного закладу, суд ставиться критично. Наявними в матеріалах справи відеозаписами підтверджується, що ОСОБА_1 неодноразово пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що останній спочатку погодившись, тут же відмовився, намагався домовитись, потім почав зазначати про те, що він не перебував за кермом, потім звинуватив працівника поліції у тому, що він наркоман, розповідав про його значних знайомих, про те що він домовиться і йому привезуть нові права, погрожував що він напише бумагу на працівника поліції, погрожував своїми знайомствами.

Доводи ОСОБА_1 про те, що йому не вручили протокол про адміністративне правопорушення, також не заслуговують на увагу, оскільки він двічі відмовився від отримання протоколу, що підтверджується відеозаписом № 471429, на часі 17:51:29 та 18:08:54.

Доводи ОСОБА_1 про те, що йому не повідомили, що він відсторонений від керування транспортним засобом, на думку суду не можуть бути підставою для звільнення його від відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Відеозаписом №473718, на часі 17:57:52, підтверджується що працівник поліції не дозволив ОСОБА_1 сідати за кермо, зазначив що може сісти його товариш, на що останній погодився. Відеозаписом № №471429 підтверджується, що працівник поліції запитував, хто забере машину, чи є хтось тверезий. В свою чергу, після складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 фактично покинув місце події, залишивши транспортний засіб запаркованим на узбіччі.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_1 зазначав, що у минулому він був працівником поліції, а тому суд рахує що йому добре відомо, що після складення протоколу про адміністративне правопорушення, йому заборонено керувати транспортним засобом. З огляду на викладене, доводи ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 про те, що він пізніше сів за кермо транспортного засобу, та поїхав додому, лише підтверджують вчинення ним адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що відеозапис обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не є повним, та безперервним, судом також відхиляються. Наведені доводи не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 . Крім того, на досліджених відеозаписах в повному обсязі зафіксовано процедуру провадження у справі про адміністративне правопорушення, процес складення протоколу про адміністративне правопорушення, спілкування поліцейських при виконанні ними службових обов`язків із ОСОБА_1 з фіксацією обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме за яких водій вчинив дії, що вказували на його свідому відмову від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку. Змістом відеозаписів з боді-камер за № 471429, 473718 підтверджується, що вони всі стосуються події, яка мала місце 17.12.2023 року, за участі ОСОБА_1 , за наслідком якої було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 648505.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Досліджені відеозаписи фіксують реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, мають достатньо високу інформативність, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, мають безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаних доказів у сукупності з іншими доказами по справі. Оглянуті відеозаписи дають можливість встановити їх узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому суд приймає їх як доказ у справі. Крім того, ОСОБА_1 не надано доказів, які б спростували подію зафіксовану даними відеозаписами.

Суд розцінює усі доводи ОСОБА_1 як такі, що направлені на ухилення від адміністративної відповідальності.

Суд виходить із того, що справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Стандарт доказування «вірогідність доказів» на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають учасники справи. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини. Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення. Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, дані про особу, ступінь його вини, майновий стан, суд дійшов висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Такий вид адміністративного стягнення, у відповідності до ст.23 КУпАП, буде мірою відповідальності, достатньою для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, справляється судовий збір у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», статтями 33,40-1,130,266,283,284,287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: К.О. Далеко