Номер провадження: 33/813/2292/24
Головуючий у першій інстанції Шкорупеєв Д.А.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/17010/24

Номер провадження: 33/813/2292/24

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участю секретаря судового засідання Губара Д.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн..

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 01.09.2023 року о 20 годині 33 хвилині ОСОБА_1 рухався по вул. Матюшенко, 51А в м. Одесі. Керував транспортним засобом автомобілем «Opel», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду відмовився у встановленому законом порядку, що зафіксовано на ПВР співробітників поліції.

На підставі викладених обставин, співробітником поліції складено протокол серії ААД № 535321 від 01.09.2023 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні усіх фактичних обставин справи. Суд не дослідив, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. На долученому до матеріалів справи відеозапису не зафіксовано факту перебування транспортного засобу в русі та підстави для проведення огляду на стан сп`яніння. Поліцейський, який склав протокол, заперечує факт наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер». Працівники поліції безпідставно зробили висновок, що відсутні результати на приладі «Драгер». Із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово видихає у прилад «Драгер», однак алкотестер результатів не фіксує. Працівники поліції дійшли безпідставного висновку про те, що відсутність результатів тесту на приладі «Драгер» свідчить про його відмову від проходження огляду. Не відповідає фактичним обставинам справи висновок суду про те, що він відмовився від проходження огляду в медичному закладі, оскільки цього йому ніхто не пропонував. З відео вбачається, що він хоче поїхати до медичного закладу, але спочатку йому треба було поспілкуватися з адвокатом. В матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу у медичному закладі.

Посилаючись на такі доводи, апелянт просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Заяв та клопотань не надав.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 535321 від 01.09.2023 р. (а. с. 2), наявним у справі відеозаписом (а. с. 4).

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та подальшої відмови апелянта від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я і складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях останньої вбачається порушення вимог п. 2.5 ПДР, у вигляді відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі належними та допустимими доказами, а саме:

- відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 535321 від 01.09.2023 р. про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився (а. с. 2);

- відеозаписом, що міститься на компакт-диску у матеріалах справи, за результатом дослідження якого знайшли підтвердження обставини вчинення правопорушення (а. с. 4).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 535321 від 01.09.2023 р. зазначено, що у ОСОБА_1 виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Також зазначено, що останній від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, якою встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 розділу І).

Згідно пунктів 2, 3 Розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При цьому, апеляційний суд зазначає, шо адміністративний протокол щодо ОСОБА_1 складений не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта про не повідомлення його судом про судове засідання спростовуються наявними у справі відомостями про доставку 18.12.2023 р. ОСОБА_1 смс-повідомлення про судове засідання, призначене на 22.12.2023 р. (а. с. 6).

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилалася на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що на відеозаписі відсутній момент зупинки транспортного засобу, а також факт керування даним транспортним засобом ОСОБА_1 , однак такі твердження не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно відеозапису, ОСОБА_1 сам повідомив працівнику поліції, що він пояснює: 20:37:21 - «…давайте так, я порушив. Ви мені можете виписати штраф…»; 20:39:22 - «…а що пили водку…Так я просто випив і все…»; 20:39:50 - «…а може я просто заплачу штраф за те, що не включив фари…». Також, коли працівники поліції сказали вимкнути габаритні вогні, ОСОБА_1 відкрив автомобіль та вимкнув їх.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що поліцейський, який склав протокол, заперечує факт наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння.

З наявного відеозапису вбачається, що поліцейський вказує о 20:44:48 «… до тепер я не чую запаху…». Разом з тим, о 20:46:15, під час видихання повітря ОСОБА_1 , інший поліцейський зазначає, що є запах алкоголю.

Щодо доводів апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі.

З наявного у справі відеозапису, вбачається, що починаючи з 20:46:23 до 20:50:05 ОСОБА_1 вибирає трубку та тричі видихає у прилад. Разом з тим, прилад не зафіксував результат, оскільки недостатньо було об`єму видихаємого повітря. О 20:51:11 ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського ще раз «продути» прилад «Драгер» відповів «…не буду я дути більше. Я туберкульозник…». О 20:51:25 поліцейський пропонує проїхати до лікарні, щоб пройти огляд, на що ОСОБА_1 відповів «…без адвоката не поїду…». Разом з тим, ОСОБА_1 не вчинив жодних дій щодо встановлення контакту з адвокатом тощо. О 20:53:41 поліцейський пояснює «…якщо відмовляєтесь продути Драгер на місці та проїхати в лікарню, буде складено протокол за ст. 130 КУпАП. О 20:55:00 ОСОБА_1 відмовляється продувати Драгер на місці зупинки та пройти огляд у лікарні.

Таким чином, доводи апелянта про те, що він був згоден пройти огляд спростовується вищевказаним відеозаписом, а тому не спроможними.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд з метою визначення стану сп`яніння апеляційний суд відхиляє, оскільки відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, працівник поліції виписує у разі бажання особи пройти огляд в медичному закладі, тоді як водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в їх сукупності не містять посилань на нові факти, які б вказували на незаконність винесеної постанови суду першої інстанції та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Отже, приймаючи до уваги встановлені обставини по справі, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність доводів апеляційної скарги. Вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому висновок суду першої інстанції про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим, підстави для скасування або зміни постанови суду відсутні.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюються апеляційним судом як спосіб самозахисту від відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін