Номер провадження: 33/813/2345/24
Номер справи місцевого суду: 522/5909/24
Головуючий у першій інстанції Дерус А.В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Дімова Анатолія Петровича який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 808646 від 09.04.2024 року вбачається, що 09.04.2024 року, о 22.15 год., за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, № 42, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «YAMAHA GEAR», н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством порядку, із застосуванням спеціального приладу Драгер. Результат 0,37‰.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Дімов А.П.подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2024 року, та закрити провадження у справі .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що наявними доказами у справі не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а саме на наявному відеозаписі у матеріалах справи не зафіксовано вищевказаного факту, у зв`язку з чим поліцейськими було складено оскаржуваний протокол з позиції презумпції винності, а судом першої інстанції ухвалено необґрунтоване рішення на підставі припущень.

Зазначали, що поліцейськими було порушено вимоги КУпАП, так як ОСОБА_1 було повідомлено суперечливі підстави для зупинки, так як по-перше полійцеський повідомив ОСОБА_1 про те, що він проїхав на червоне світло світлофора, але на місці склав адміністративні матеріали про відсутність шолома, тому вважали складений протокол без належних законних підстав.

Вважали, що поліцейськими було порушено право на захист ОСОБА_1 , не роз`яснено його прав та обов`язків, а також що під час складення протоколу останньому поліцейськими не було надано можливості довести свою правову позицію.

Зазначали, що враховуючи вищевикладене поліцейськими було порушено положення Інструкції, щодо оформлення адміністративних матеріалів за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, про що наводили відповідну практику як у правових позиції у справах ЄСПЛ так і у правових висновках Верховного Суду.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення адвоката Дімова А.П. перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно результату газоаналізатору Alcotest Drager 7510 ARLM-0428 вбачається, що при перевірці водія ОСОБА_1 на вміст алкоголю в крові на час зупинки за управлінням транспортного засобу, у останнього було виявлено 0,37 % алкоголю в крові.

У матеріалах справи міститься роздруківка результату газоаналізатора приладу «Alcotest Drager 7510 ARLM-0428», з якої вбачається, що останнє калібрування було 13.06.2023 року.

Таким чином, враховуючи те, що газоаналізатор «Alcotest Drager 7510 ARLM-0428», своєчасно пройшов калібрування та повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, підстав не довіряти його показанням немає, як і немає підстав для визнання недійсним чи неправдивим результату проведеного за його допомогою тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 ..

Чеком на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510 ARLM-0428 вбачається, що результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний 0,37 проміле, з результатом якого останній погодився, що підтверджується його підписом в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5). Що також фактично підтверджує його згоду з результатом проведеного огляду.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема відеозапису з відеокамери поліцейського, незгоду з результатами огляду, проведеного поліцейським, та вимоги провести огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не заявляв.

Вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 808646 від 09.04.2024 року, зі змістом якого ознайомлено ОСОБА_1 , що підтверджується власноручним підписом останнього, та власноручно в графі пояснення ОСОБА_1 поставленно ;

-чеком DRAGER ( результат 0,37 проміле) (а.с.4);

-актом огляду на стан сп`яніння (результат 0,37 проміле), в якому є власноручний підпис ОСОБА_1 , про згоду із результатом тесту газоаналізатора Драгер, без жодних заперечень (а.с.5) ;

-відеозаписом порушення з портативних відеореєстратоів вбачається, що транспортний засіб Yamaha Gear, н.з. НОМЕР_1 був зупинений поліцейськими 09.04.2024 року, о 22.15 год., за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, № 42, через виїзд на червоне світло світлофора по пішохідному переходу та відсутність шолому у водія, про що вказувалось про ОСОБА_1 як підставу зупинки транспортного засобу під його керуванням. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 було повідомлено про те, що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, після чого поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти освідування за допомогою газоаналізатора Драгер, з чим ОСОБА_1 погодився та пояснював, що їхав з кафе, яке знаходилось за кутом будинку біля його він був зупинений. Надалі було проведено процедуру освідування за допомогою газоаналізатору драгер, перед цим ОСОБА_1 надано на огляд запакований мундштук, з метою підтвердження останнім цілісності пакування, з яким останній погодився, що пакування мундштука належне, жодних клопотань з цього приводу не заявляв, після чого ОСОБА_1 мав декілька спроб пройти процедуру освідування за допомогою газоаналізатору Драгер та в подальшому встановлено результат 0,37 проміле, що вбачає наявність алкогольного сп`яніння та роз`яснено права та обов`язки останньому, у зв`язку з чим складено відповідні процесуальні документи з якими в подальшому під особистий підпис ознайомлено. Незгоди з інкримінуємим правопорушенням ОСОБА_1 на місці не заявляв.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги, стосовно того, що наявними доказами у справі не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а саме на наявному відеозаписі у матеріалах справи не зафіксовано вищевказаного факту, у зв`язку з чим поліцейськими було складено оскаржуваний протокол з позиції презумпції винності, а судом першої інстанції ухвалено необґрунтоване рішення на підставі припущень, не є слушними, адже судом першої інстанції зроблено належні правові висновки на підставі належних та допустимих доказів у справі, а саме відеозапису, зміст якого викладено вище, відповідно змісту якого жінка ОСОБА_1 ,, повідомляє поліцейських, що вона попросила ОСОБА_1 провезти її на мопеді (ПВР №471621 22:07:24, назва відеофайлу 00 ААД 808646 ОСОБА_1 ст. 130 +ча, 02:23 хв) також після отримання результату тесту Драгер ОСОБА_1 не заперечував результат тесту драгер та факту керування у стані сп`яніння (ПВР №471621 22:32:18, назва відеофайлу 00 ААД 808646 ОСОБА_1 ст. 130 +ча, 27:19 хв), також на відеозапису під час ознайомлення з протоколом ОСОБА_1 повідомляє як він рухався на вказаному мопеді ( (ПВР №471621 23:20:20, назва відеофайлу 00 ААД 808646 ОСОБА_1 ст. 130 +ча, 01:15:20 хв), а також відповідно до відеореєстратора, що встановлений у патрульному автомобілі було зафіксовано саме той рух вказаного т/з під керуванням ОСОБА_1 без шолома ( НОМЕР_2 ОСОБА_1 ст. 130 +чат на 00:13 хв) , результат тесту Драгер та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що поліцейськими було порушено вимоги КУпАП, так як ОСОБА_1 було повідомлено суперечливі підстави для зупинки, апеляційний суд вважає не слушними, адже відповідно дослідженого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не було оскаржено належним чином постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за керування мопедом без шолома, та такі докази відсутні у справі, також дії поліцейських належним чином не оскаржено у передбаченому законом порядку.

Щодо доводів, що поліцейськими було порушено право на захист ОСОБА_1 , не роз`яснено його прав та обов`язків, а також що під час складення протоколу останньому поліцейськими не було надано можливості довести свою правову позицію, є суперечливими, які не підлягають задоволенню, через те, що з дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було належним чином поліцейськими ознайомлено з його правами та обов`язками, про що свідчить і протокол про адміністративне правопорушення в якому ОСОБА_1 поставив власноручний підпис, а в графі пояснення власноруч написав згоден. При цьому апеляційний суд наголошує, що дії поліцейських у встановленому законом порядку не оскаржувались.

Доводи апеляційної скарги, що враховуючи вищевикладене поліцейськими було порушено положення Інструкції, щодо оформлення адміністративних матеріалів за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, про що наводили відповідну практику як у правових позиції у справах ЄСПЛ так і у правових висновках Верховного Суду., апеляційний суд вважає не спростованими належними та допустими доказами, а з відеозапису чітко вбачається, що поліцейськими зазначено декілька підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 без шолома, що підтверджено відеоазписом наявним в матеріалах справи, а дії поліцейських не оскаржено у встаноленому законом порядку.

Отже, по справі не встановлено таких обставин, які б стали підставою для скасування судового рішення.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для зміни постанови суду з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 30 вересня 2024 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький