Справа №591/90/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сорока М.Р.
Номер провадження 33/816/770/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бондаря П.Г., розглянувши у залі суду в місті Суми, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бондаря П.Г. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 21 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 21 травня 2024 року ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами за те, що 27 грудня 2023 року о 23 год. 45 хв. у м. Сумах по пр.Тихоріченський, поблизу будинку 12, керувала транспортним засобом Тоyota Yaris д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager Alcotese 7510 , результат 0,56 проміле, тест № 214 , чим порушила вимоги п.2.9 а ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бондар П.Г., звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що будь яких порушень ПДР ОСОБА_1 не вчиняла, рухався вона по дорозі біля будинку по пер. Тихорецькому,12 в м. Суми, де проживає її батько зі швидкістю не більше 10 км/год, поліцейський автомобіль рухався слідом за транспортним засобом під її керуванням, який було зупинено шляхом включення проблискових маячків. Зупинившись, та вийшовши з авто, ОСОБА_1 запитала причину зупинки, на що поліцейські їй не змогли нічого пояснити. Оскільки підстав для зупинки автомобіля під керування ОСОБА_1 у поліцейський не було, всі наступні їх вимоги вона не була зобов`язана виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно неї не можуть бути належними та допустимими доказами.

Таким чином, з огляду на викладене можливо дійти висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 698769 відносно ОСОБА_1 поліцейськими було грубо порушені вимоги Закону України «Про національну поліцію», п.7 «Інструкція щодо порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС від 06 листопада 2015 року № 1376, а також вимоги ст. 256 КУпАП та не враховані матеріали судової практики, що свідчить про те, що зібрані у даній справі докази є неналежними та недопустимими, чого суддя при прийнятті рішення не врахував, у зв`язку з чим вважати оскаржувану постанову законною та обґрунтованою підстави відсутні.

Про призначення даної справи до апеляційного розгляду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 була повідомлена завчасно у передбачений законом спосіб, однак до апеляційного суду не з`явилась, причини такої неявки не повідомила і клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату не надсилала.

З врахуванням зазначеного, а також тих обставин, що при апеляційному розгляді даної справи приймає участь захисник ОСОБА_1 адвокат Бондар П.Г., який у даному провадженні є апелянтом, апеляційний суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

А тому, заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бондаря П.Г. на підтримку поданого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, на спростування доводів апелянта, апеляційний суд зауважує, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, суддею суду першої інстанції було встановлено з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, а саме, протоколу про адміністративні правопорушення серії ААД№698769 від 28 грудня 2023 року, результату тесту №214, проведеного за допомогою газоаналізатора Drager, який виявився позитивним - 0,56 Проміле, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, згідно якого ОСОБА_1 погодилась з показником - 0,56 Проміле, в якому також зафіксовано ознаки виявлені поліцейським на місці зупинки: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей та відеозапису з нагрудних камер працівників поліції.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було проглянуто і апеляційним судом, і саме його даними, підтверджується зупинка автомобіля Тоyota Yaris д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням, як було встановлено, ОСОБА_1 , виявлення працівниками поліції у не ознак алкогольного сп`яніння, їх пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у лікарні, згода останньої на проходження огляду за допомогою приладу Драгер, результат огляду 0, 56 Проміле, відсутність заперечень щодо такого показника, що, у подальшому, і стало підставою для складання протоколу відносно неї за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд зауважує, що під час перегляду вказаного відеозапису обставин, за яких можливо було б дійти висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 698769 відносно ОСОБА_1 поліцейськими було грубо порушені вимоги Закону України «Про національну поліцію», п.7 «Інструкція щодо порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС від 06 листопада 2015 року № 1376, а також вимоги ст. 256 КУпАП, встановлено не було, а посилання захисника в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Що стосується доводів апелянта про те, що законної причини для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у працівників поліції не було, то апеляційний суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану як, зокрема, запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світлового та інших видів маскування.

Згідно з абзацом 3 пункту 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 липня 2020 року № 573,на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Підпункт 4 пункту 16 вказаного Порядку визначає, що патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби.

У Сумах та Сумській області комендантська година починалась о 23 год. 00 хв., а закінчувалась о 05 год. 00 хв., а тому, зупинка поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 о 23 год. 45 хв. в м. Сумах, була правомірною і остання, відповідно до вимог Правил дорожнього руху України, була зобов`язана виконувати законні вимоги поліцейського, що спростовує доводи апеляційної скарги і в цій частині.

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не наведено і під час апеляційного перегляду обставин, за яких дана справа підлягала б закриттю, про що просить апелянт в апеляційній скарзі, встановлено не було.

Таким чином, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення судді суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстави для його скасування відсутні, а тому, оскаржувану постанову слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 21 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну захисника ОСОБА_2 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.