ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1002/24 Справа № 182/531/24 Суддя у 1-й інстанції - Ступак Т. С. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

22.04.2024р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Яремчук Л.І., подану в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.03.2024р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає в АДРЕСА_1

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400грн. з конфіскацією предметів торгівлі

в с т а н о в и л а :

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.03.2024р., ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400грн. з конфіскацією предметів торгівлі.

Зазначена постанова оскаржена захисником Яремчук Л.В. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка в апеляційній скарзі:

- вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та протиправною, оскільки під час розгляду справи про адміністративне правопорушення допущені неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення процесуальних вимог під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

- вказує, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом, оскільки у ньому відсутнє формулювання конкретного випадку правопорушення, а саме процесу обміну товаром та грошима, як об`єктивної сторони адміністративного правопорушення за ст. 156 КУпАП;

- вказує, що матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пояснення ОСОБА_1 викладені не її почерком, що суперечить вимогам ст. 256 КУпАП, вона особисто перебувала у стані вагітності, та не могла через стрес належно керувати своїми діями;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та її захисник Яремчук Л.І. повідомлені належним чином, до судового засідання не з`явились, клопотання про відкладення розгляду справи не надали.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що вона 20.01.2024р. о 12-20 год. в АДРЕСА_2 , працюючи на посаді продавець-бармен ФОП « ОСОБА_2 », здійснювала продаж спиртовмісної рідини без марки акцизного податку, порушивши вимоги ст. 226 Податкового кодексу України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.156 КУпАП.

В обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 997209 від 20.01.2024р. з фототаблицею;

- електронний рапорт від 20.01.2024р. зареєстрований в ЄО за № 1691, у відповідності до якого 20.01.2024р. від працівника поліції надійшло повідомлення про те, що у кафе «Дебют» відбувається торгівля алкоголем без документів;

- протокол особистого огляду речей та їх вилучення від 20.01.202р., згідно з яким було виявлено та вилучено у кафе «Дебют» спиртовмісну рідину білого кольору об`ємом 1650 грам;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких вона визнає та пояснює факт торгівлі алкоголем без марок акцизного податку.

Суд апеляційної інстанції дослідивши мотиви, з яких суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, не може погодитись з ними за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП не забезпечив всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також повно та всебічно не дослідив та належним чином оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідно до вимог ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що фактично предметом судового розгляду у справі про адміністративне правопорушення є протокол, складений уповноваженою особо, у порядку та у спосіб, передбачений законом.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП основним документом, призначеним для фіксації юридичного факту адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який в свою чергу є найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Протокол це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення передбаченого КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник вказує, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 є неналежним та недопустимим, оскільки в ньому відсутнє формулювання конкретного випадку правопорушення, а саме процесу торгівлі, тобто обміну товаром та грошима, як об`єктивної сторони адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП, відсутнє точне посилання на нормативний акт, який забороняє таку діяльність.

Суд апеляційної інстанції вважає цей довод апеляційної скарги обґрунтованим та зазначає наступне.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

В оскаржуваній постанові суду першої інстанції зазначено, що ОСОБА_1 відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення порушила ст. 226 Податкового Кодексу України.

Відповідно до ст. 226 Податкового Кодексу України її норма передбачає «Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах».

Суд апеляційної інстанції наголошує, що вказана стаття містить у собі 16 пунктів, та який саме порушено ОСОБА_1 у протоколі не наведено, тобто не наведено норму закону, яка була порушена ОСОБА_1 , та у даному випадку суд першої інстанції вдався до самостійного її визначення, що є неприпустимим.

Крім того диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Заборону такої діяльності передбачає ст. 17 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Крім того судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції було порушено принцип безпосередності дослідження доказів по справі, а саме в судовому засіданні не була допитана особа, яка придбала спиртовмісну рідину, та не встановлено взагалі існування такої особи, тобто не встановлено об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, крім того не було допитано свідків правопорушення ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , які були присутніми при огляді та вилученні спиртовмісної рідини працівниками порції.

Щодо письмових пояснень ОСОБА_1 , то вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки по-перше, суперечать принципу безпосередності допиту особи у судому засіданні, по друге, відсутнє будь яке пояснення з боку керівниці ФОП ОСОБА_2 щодо походження вказаної спиртовмісної рідини, та вказівки ОСОБА_1 продавати вказану рідину.

Щодо фактичних обвинин справи, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , то вона продавала спиртовмісну рідину за вказівкою керівника ФОП, проте у який спосіб було встановлено, як працівниками поліції, так і під час судового розгляду, що рідина, об`ємом 1 л 650 гр. є спиртовмісною не відомо.

Щодо якості, належності та складу вилученої рідини об`ємом 1,650л., то жодного дослідження не проводилося. Не з`ясовано також питання, чи була вказана рідина алкогольним напоєм, який для зручності перелитий у поліетиленову ємність.

Таким чином суд апеляційної інстанції не може визнати оскаржувану постанову суду першої інстанції такою, яка відповідає принципу всебічності, повноти, а отже і законності, оскільки наведені недоліки перешкодили суду ухвалити законне та справедливе судове рішення.

Суд апеляційної інстанції, встановивши наведені вище порушення, допущені судом першої інстанції при розгляду справи про адміністративне правопорушення, вважає їх істотними, та такими, що беззаперечно тягнуть за собою скасування оскаржуваної постанови, як незаконної.

При цьому суд апеляційної інстанції встановивши наведені порушення, а саме що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не зазначений належний нормативний акту, який був порушений ОСОБА_1 , та встановивши відсутність в її діях об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП, дійшов висновку про закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, та керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Яремчук Л.І., подану в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.03.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400грн. з конфіскацією предметів торгівлі задовольнити.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.03.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400грн. з конфіскацією предметів торгівлі скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя