Справа номер 237/3578/24
Номер провадження 3/237/3717/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2024 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Приходько В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з військової частини НОМЕР_1 стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області м. Біла Церква, громадянина України, особу встановлено паспортом громадянина України НОМЕР_2 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ,

який притягується до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно про протоколу про адміністративне правопорушення НОМЕР_1 №63, 09.08.2024, о 16 годині 00 хвилин, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , відкрито відмовився виконувати законні вимоги командира з морально-психологічного забезпечення 3 мотопіхотної роти батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_2 , а саме висунутися на бойові позиції 3 мотопіхотної роти для заняття оброни та несення чергової служби, обладнання позиції.

Гр. ОСОБА_1 з протоколом ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис, до судового засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України» заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, про що, зокрема, свідчить те, що вони протягом 1 року та 8 місяців не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги.

У даній справі ОСОБА_1 достовірно знаючи, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, та цей протокол буде направлений для розгляду до суду, жодним чином не виявив зацікавленості про розгляд справи про адміністративне правопорушення у суді, хоча мав можливість отримати всю необхідну інформацію про час, дату та місце розгляду справи у канцелярії суду чи на сайті «Судова влада України».

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними письмовими матеріалами.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд, тобто право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи, забезпечується незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Частиною 2 ст. 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення НОМЕР_1 №59 від 06.08.2024 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, пояснення свідків та самого правопорушника, а також надані суду для розгляду інші матеріали справи про адміністративні правопорушення, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до висновку про те, що ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем, не виконав законних вимог командира (начальника), під час виконання обов`язків військової служби, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-10 ч. 1 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовую, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-10 ч. 1 КУпАП, правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, визначених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, характеристику правопорушника, з метою подальшого запобігання скоєння порушення в майбутньому, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті, як такого, що буде достатнім для виправлення правопорушника.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення дорівнює 0,2 розміру мінімального прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня календарного року. Згідно ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік" з 1 січня 2024 розмір мінімального прожиткового мінімуму дорівнює 3028 гривень. Таким чином, розмір судового збору належний до сплати при притягненні правопорушника до адміністративної відповідальності дорівнює 605,60 гривні.

На підставі викладеного, ст. 172-10 ч. 2 КУпАП , керуючись ст. ст. 279, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-10 ч. 1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 (шістсот п`ять) гривень (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя Вікторія ПРИХОДЬКО