Справа № 488/3110/24
Провадження № 3/488/996/24
ПОСТАНОВА

07.10.2024 року Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Головіна Т.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності:

- 25.03.2024 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ст. ч.1 ст. 130 КУпАП до покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування строком на 1 рік,

за скоєння правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення:

11.07.2024 року о 23 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 21013», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Миколаєві по пр. Богоявленському, 342/5, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Drager Alcotest 7510», результат 0,95% проміле. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП;

Він же, 11.07.2024 року о 23 годині 10 хвилин, у м.Миколаєві по пр. Богоявленському, 342/5, керував вищевказаним транспортним засобом, без посвідчення водія відповідної категорії «В» та при цьому був позбавлений права керування транспортними засобами. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону, який зазначений при складанні протоколу ОСОБА_1 , про причини неявки суд не повідомив.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

З огляду на те, що особа, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, мала можливість отримати судові повістки за місцем проживання, проте не вживала заходів для явки до суду, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З досліджених письмових матеріалів справи вбачається, що провина ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП підтверджується відомостями, викладеними у протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД № 558907 та ААД №558908 від 11.07.2024 року, інформацією, що міститься в акті огляду та направленні на стан сп`яніння водія; роздруківкою тестування № 281 від 11.07.2024 року, відповідно до якої огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився 11.07.2024 року о 23:31 годині за допомогою спеціального технічного засобу «DragerAlkotest 7510», номер приладу АRMF 0282, результати огляду - 0,95% проміле в крові, копією постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.03.2024 року за ч.1 ст. 130 КУпАП, дослідженими в суді даними відео з нагрудного відеореєстратора працівників поліції, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №162769 від 08.05.2024 року за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно довідок Управління патрульної поліції у Миколаївської області від 12.07.2024 року, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, але на даний час посвідчення здане на збереження до ТСЦ №4841 м. Миколаєва, у зв`язку з позбавленням його спеціального права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік та згідно постанови ББА №162769 від 08.05.2024 року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченогор ч.4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень.

Також, відповідно до довідки УПП в Миколаївській області транспортний засіб автомобіль «ВАЗ 21013», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не є власником даного транспортного засобу.

Надавши оцінку представленим доказам, суддя находить доказаною вину ОСОБА_1 скоєні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 130 КУпАП - у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, вчинено повторно протягом року та за ч.5 ст. 126 КУпАП - у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно, протягом року.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу, яким він керував під час інкримінованих правопорушень, підстав для оплатного вилучення зазначеного мопеду суд не вбачає.

Разом з тим, відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд не вправі накладати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами у випадку, коли винна особа позбавлена такого права або його не мала.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З аналізу наведених норм та обставин справи слідує, що ОСОБА_1 під час вчинення адміністративного правопорушення не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки не був наділений спеціальним правом керування транспортним засобом, а тому останнього неможливо позбавити такого права.

З врахуванням скоєного, особи ОСОБА_1 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, характеру вчиненого правопорушення та ступіню його суспільної небезпеки, вважаю за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення, визначене санкцією частиною 5 статті 126КУпАП, а саме у вигляді штрафу без позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки останній не є власником даного транспортного засобу.

Керуючись статтями 36, 283-284, 289, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справи за № 3/488/996/24 та № 3/488/997/24 про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП, присвоїти обє`днаній справі № 3/488/996/24.

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. без позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів та без оплатного вилучення транспортного засобу. Штраф перерахувати в державний бюджет на користь держави (р/р UA0014001, отримувач: Миколаївське ГУК/Микол. обл./21081300, , Банк: Казначейство України (ЕАП), МФО ДКСУ: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) гривень в дохід держави (р/р UA0014481, одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030101, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.М. Головіна