Справа 350/1210/24
Номер провадження 3/350/450/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., розглянувши матеріали у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 206374 від 06 липня 2024 року, ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законом обов`язків, щодо свого неповнолітнього онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 06.07.2024 о 14 год 12 хв. в с.Креховичі керував скутером не зареєстрованим, не маючи права керувати таким транспортним засобом чим порушив п.2.1 а, 2.9 в ПДР України, чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 (виправлено) статті 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув. В судовому засіданні 23.09.2024 вину свою не визнавав, просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.184 КУпАП. Вказав, що свою провину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.184 КУпАП не визнає, оскільки після направлення протоколу на доопрацювання поліцейський не відбирав в нього жодних пояснень, а вніс самостійно виправлення в протокол, що є грубим порушенням і тягне за собою недійсність такого протоколу. Просив провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно до ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Стаття 184 ч. 3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність батьків у разі вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій є основним джерелом доказів, складається по встановленій формі і повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті, а саме: дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд не може спростувати доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейський вніс виправлення в протокол, тому суд розцінює це як істотне порушення права на захист, оскільки йому фактично належно не пред`явлено адміністративне звинувачення.

Відповідно до п. 7 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Мінстерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Так, постановою Рожнятівського районного суду від 24.07.2024 матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП було повернуто до відділення поліції №2 (сел.Рожнятів) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області для доопрацювання (належного оформлення).

Як вбачається з оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення серії серія ВАД № 206374 від 06 липня 2024 року (а.с. 1), в ньому є виправлення в частині статті пред`явленого обвинувачення, що свідчить про те, що поліцейським було внесено додатковий запис після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено, а саме ОСОБА_1 , що є неприпустимим.

Суд приходить до висновку, що за наведених обставин, сам пособі протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 206374 від 06 липня 2024 року не має доказового значення по справі.

Все вищевказане є порушенням порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, в тому числі і процесуального документу - протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

В силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 184, 245, 247, 251, 252, 256, 283, 284 КУпАП,-

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд.

Суддя: