Справа№938/762/24
Провадження № 3/938/475/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого (згідно даних протоколу),

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

без участі особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , вчинив домашнє насильство відносно свого батька ОСОБА_1 .

Правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_2 , 05.07.024 приблизно о 09год 00хв. за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_1 , домашнє насильство, а саме, умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, чим була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 в судове засідання, не з`явився.

03.10.2024, через канцелярію суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , подав заяву, в якій вину у вчиненому правопорушенні визнав у повному обсязі. Не заперечив обставини вчинення правопорушення, зазначені у протоколі, а саме, що під час заготівлі сіна на зиму, він вступив зі своїм батьком ОСОБА_1 у конфлікт, в ході якого ображав його нецензурними словами, голосно кричав та погрожував фізичною розправою. Вказав, що про вчинене шкодує, просив його суворо не карати.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.п. 16, 14, ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №534791 від 10.07.2024, відповідно до якого ОСОБА_2 , 05.07.24 приблизно о 09год 00хв. за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_1 , домашнє насильство, а саме, умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, чим була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.07.2024, згідно з якою ОСОБА_1 заявив про те, що 05.07.2024 близько 09.00год в АДРЕСА_1 за місцем проживання гр. ОСОБА_2 ,1972 року народження виражався нецензурною лайкою , висловлював образи, погрожував фізичною розправою своєму батькові ОСОБА_1 , внаслідок чого останньому була завдана шкода психологічному здоров`ю;

-письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_1 від 05.07.2024, в яких він зазначив, що проживає в АДРЕСА_1 , спільно зі своїм сином ОСОБА_2 та його дружиною ОСОБА_3 05.07.2024 близько 09.00, він разом зі своїм сином ОСОБА_2 взяли його косарку та пішли на присадибну ділянку косити траву. Під час чого, його син безпідставно вчинив відносно нього конфлікт, в ході якого виражався в його сторону нецензурною лайкою, висловлював образи, кричав, погрожував фізичною розправою. Вказав, що такі конфлікти син вчиняє не вперше, постійно перешкоджає йому у веденні господарства, при цьому сам нічого не робить, а якщо і робить то все на перекір йому. Такі дії сина негативно впливають на його здоров`я;

-письмовими пояснення свідка ОСОБА_3 від 10.07.2024, в яких вона зазначила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 та його батьком ОСОБА_1 05.07.2024 приблизно о 09.00год. її чоловік ОСОБА_4 разом з батьком ОСОБА_1 пішли на присадибну ділянку косити траву. Через деякий час вона почула, що на присадибній ділянці відбувається конфлікт між її чоловіком та його . В ході вказаного конфлікту чоловік виражався нецензурною лайкою в бік свого батька, ображав його, голосно кричав та погрожував при цьому фізичною розправою. Подібні ситуації трапляються, не вперше;

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи ступінь та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, суд вважає, що ОСОБА_2 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з нього судовий збір.

Керуючись статтями 24, 30, 40-1, ч.1 ст.173-2, 283, 284 КпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок (триста сорок гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , в користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Роман ДЖУС