Харківський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року с Покотилівка Харківської області

Справа № 635/7106/24

Провадження № 3/635/2769/2024

Суддя Харківського районного суду Харківської області Бондаренко І.Е, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , старший помічник гранатометника, солдат військової частини НОМЕР_1

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ДНХ-2/5675 від 02 липня 2024 року відносно ОСОБА_2 щодо скоєння правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

Положеннями частини 1 статті 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. В разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Водночас, у відповідності до частини 2 статті 268 КУпАП участь особи у розгляді справи, яка притягається до відповідальності за частиною 3 статті 172-20 не є обов`язковою.

Розгляд справи був призначений судом на 25 вересня 2024 року в приміщенні Харківського районного суду Харківської області.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановлений спосіб, причин своєї неявки суду не повідомив.

Положеннями частини 1 статті 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. В разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Водночас, у відповідності до частини 2 статті 268 КУпАП участь особи у розгляді справи, яка притягається до відповідальності за частиною 3 статті 172-20 не є обов`язковою.

Присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи, зокрема, забезпечується справедливий судовий розгляд.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення в окремій заяві просив розглянути справу без його участі, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення повністю визнав, при складенні протоколу заяв та доповнень до нього не мав, на неправомірні дії особи, що складала протокол не скаржився.

Суд зазначає, що ані буква, ані дух Закону не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей додержання прав людини на справедливий судовий розгляд, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями співмірними з важливістю такої відмови.

Усталена судова практика, у тому числі міжнародних судів, встановлює, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини притягнення до адміністративної відповідальності; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; допитувати свідків або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків для захисту; якщо вона не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що розгляд справи без участі особи не позбавляє її гарантій на справедливий судовий розгляд, а права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не порушуються. Зокрема, як це вбачається з Протоколу про військове адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 були роз`яснені його права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. В тому ж протоколі, ним власноруч записано, що він свою провину визнає. Щодо обставин, часу, місця адміністративного правопорушення, викладених у Протоколі особою, що його складала, заперечень ОСОБА_2 також не навів. Отже, це свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності була негайно і детально поінформована зрозумілою для неї мовою про характер і причини притягнення до адміністративної відповідальності. Це ж знайшло своє відображення також в поясненні. Зокрема, там зазначено, що особа, яка притягається до відповідальності бажає давати пояснення українською мовою та не має заяв та доповнень до протоколу. Однакові за змістом заяви особи, що притягається до відповідальності, які були зафіксовані у різних документах, суд сприймає як недвозначну відмову від особистої участі у судовому розгляді та усвідомлення важливості такої відмови та її наслідків. Заздалегідь зроблена відмова від особистої участі у справі свідчить ще й про те, що особі був запропонований час для підготовки до розгляду справи, але вона скористувалася ним на власний розсуд, відмовившись від захисту у майбутньому як особисто, так і за допомогою захисника. Наявність у справі Протоколу, пояснення, заяви з визнанням вини, згодою на розгляд справи без участі особи, суд розцінює як наявність у справі даних про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і вважає такий розгляд можливим.

В ході судового розгляду були встановлені наступні обставини: у протоколі про адміністративне правопорушення визначений склад адміністративного правопорушення зазначено «Солдат ОСОБА_2 , 02.07.2024 о 9 год. 50 хв. був виявлений представниками Військової служби правопорядку з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків за адресою АДРЕСА_2

В подальшому солдат був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 та проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «АЛКОНТ-М (№00253). Результат огляду 0,91 промілє. Акт медичного обстеження складався в момент, коли ОСОБА_2 виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду».

На думку особи, яка склала протокол, своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП в умовах особливого періоду, оскільки диспозицією норми частини 3 статті 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду.

Суд зазначає, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абзац тринадцятий частини першої статті 1 Закону України «Про оборону України»). Район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії. бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння). П`ятдесят одна територіальна громада Харківської області на даний час входить до переліку територій на яких ведуться бойові дії. Зокрема до цього списку входить Пісочинська територіальна громада, яка включає селище Пісочин, де була виявлена особа, що притягається до адміністративної відповідальності. Розпивання алкогольних напоїв в районі бойових дій без сумніву знижує ефективність застосування зброї проти ворога та навпаки, наражає на небезпеку особовий склад підрозділів ЗСУ. Виходячи з цього, диспозиція ч. 3 статті 172-20 КУпАП спрямована на відвернення вживання алкоголю і не потребує настання шкідливих наслідків, а санкція зазначеної норми встановлює суворе покарання відповідне тяжкості зазначеного адміністративного правопорушення.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Окрім письмового визнання вини ОСОБА_2 факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується та вина повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме:

1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ДНХ-№ 2/5675 від 02 липня 2024 року;

2) поясненням ОСОБА_2

3) актом № 2488 від 02 липня 2024 року огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, складеному у присутності двох свідків;

4) результатом тесту ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння приладом №00253 АЛКОНТ-М від 02 липня 2024 року, результат тесту 0,91 проміле;

5) заявою ОСОБА_2 про визнання вини;

6) військовим квитком серії НОМЕР_2 , виданим на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Суд дійшов висновку, що процедура огляду військовослужбовця на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння була дотримана та проведена відповідно до вимог, передбачених статтею 266-1 КУпАП.

Наведені та досліджені судом докази є достатньо вагомими, чіткими і узгоджених між собою. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не вдалася до спростування цих доказів попри наявність в неї такої можливості.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог статті 256 КУпАП.

Суд дійшов висновку, що факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується та вина у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставлять у провину ОСОБА_2 повністю доведена належними та допустимими доказами.

Отже, в діях ОСОБА_2 містяться ознаки правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП і він підлягає притягненню до відповідальності за виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду та призначенню йому покарання.

Згідно зі статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення. Строк не сплив.

Відповідно до статті 34 КУпАП, обставина, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення є щире розкаяння винного.

Відповідно до статті 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та її визнання, загальні правила накладення адміністративних стягнень, суд дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції статті .

Стаття 27 КУпАП встановлює, що штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Санкція частини 3 статті 172-20 передбачає адміністративне стягнення у розмірі від 1000 до 2000 тисяч неоподатковуваних доходів громадян. Враховуючи загальні засади накладення адміністративних стягнень, суд дійшов висновку, що накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у межах, установлених санкцією частини 3 статті 172-20 КУпАП у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян буде відповідати вимогам про обґрунтованість та співмірність покарання вчиненому порушенню. Суд розуміє, що виконання бойової роботи може тягнути за собою виникнення стресу та втоми. Але в той же час зазначає, що військовослужбовець зобов`язаний усвідомлювати, що вживання алкоголю загрожує неспроможністю виконувати обов`язки, що в свою чергу може викликати нараження на небезпеку підрозділу та цивільних осіб.

Санкція статті 172-20 КУпАП передбачає, окрім штрафу, арешт з утриманням на гуапвахті на строк від 10 до 15 діб. Це основне адміністративне стягнення, яке застосовується судом у виключних випадках. Суд вважає, що стягнення у вигляді утримання на гауптвахті військовослужбовця, який виконує бойові завдання у зоні бойових дій у складі підрозділу, може викликати зниження ефективності всього підрозділу. На думку суду зазначені інтереси виключають призначення покарання у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті, а гауптвахта не може звільняти від виконання обов`язку.

Виходячи з цих міркувань, суд вважає за необхідне призначити солдату ОСОБА_2 покарання у вигляді мінімального штрафу, передбаченого санкцією частини 3 статті 172-20 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Ураховуючи наведене звільнити ОСОБА_2 на підставі пункту 12 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 34, 35, 38,124, 248, 251, 252, 268, 280, КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Від сплати судового збору ОСОБА_2 звільнити на підставі пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Реквізити для сплати штрафу: Код бюджетної класифікації 21081100;Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)МФО 899998; Код отримувача 37874947; Отримувач ГУК Харків обл/СТГ Пісочин/21081100Номер рахунку (IBAN) UA0020571 (Пісочинська ТГ).

Відповідно до статті 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Суддя І.Е. Бондаренко