ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/141/24 Головуючий 1 інстанції: Хайкін В.М.
Провадження №33/818/1153/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю секретаря Кириченко А.В.,

- захисника Ямкового В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові, в режимі відеоконференції, справу за апеляційною скаргою захисника Ямкового В.Ф. на постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 04 січня 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 20 грудня 2023 року близько о 12:30 год. ОСОБА_1 на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 був виявлений старшим лейтенантом ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Перебував на території тимчасового розташування військової частини в нетверезому стані в умовах військового стану, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП. Для встановлення стану алкогольного сп`яніння виявленого військовослужбовця сержанта ОСОБА_1 , під супроводом старшого лейтенанта, о 13:00 год. ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 . У результаті проведеного огляду на стан сп`яніння встановлено алкогольне сп`яніння (2,24 % проміле), акт огляду №2040 від 20.12.2023 року, тест стану алкогольного сп`яніння №1392 від 20.12.2023 року о 13 год. 32 хв.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Також просить призначити почеркознавчу експертизу та зупинити виконавче провадження до розгляду апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , чим порушив його право на захист. Вказав, що протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Зазначив, що матеріали справи не містять висновків службового розслідування або службової перевірки проведеної керівництвом військової частини за фактом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння; акту огляду на стан сп`яніння; направлення до медичного закладу; висновку щодо результатів медичного огляду та відеозаписів зазначеної події. Послався на те, що під час складання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та протоколу про адміністративне правопорушення свідки не залучалися. Наголосив, що старший лейтенант ОСОБА_2 силоміць доставив ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де було проведено його огляд на стан алкогольного сп`яніння невідомим технічним приладом, до якого не було надано відповідних сертифікатів відповідності. Вважає, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки він не вживав алкогольні напої на території тимчасового розташування військової частини, а втомлений вигляд мав через постійні чергування.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що ОСОБА_1 судом першої інстанції належним чином про дату, час та місцерозгляду справи не повідомлявся, копію постанови суду не отримував, про існування оскаржуваної постанови дізнався з офіційного сайту «Судова влада України» після накладення арешту на його кошти, які знаходилися на банківських рахунках, постановою державного виконавця.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п.8 ч.1 ст.129 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 , який підтримав апеляційну скаргу, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про призначення почеркознавчої експертизи у даній конкретній справі, оскільки наявні докази в матеріалах справи, без заяви ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності та визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, надають можливість встановити дійсні обставини вчинення правопорушення, оцінити їх та зробити висновки про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Вимоги клопотання захисника ОСОБА_3 про зупиненнявиконавчого провадження, не ґрунтуються на нормах КУпАП.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Так, указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжений та діє до 10 листопада 2024 року.

Відповідно до ст.ст.11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Диспозиція ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколу про військове адміністративне правопорушення ДНХІ-2 №13045 від 20 грудня 2023 року; акт огляду №2040 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, складеного в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , про що свідчать їх підписи; результат тестування на стан алкогольного сп`яніння, проведеного приладом «Алконт-М» №00341, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 20 грудня 2023 року о 13-32 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння 2,24 проміле; копію військового квитка серії НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_1 є військовослужбовцем.

Доводи захисника ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 не вживав алкогольні напої на території тимчасового розташування військової частини та перебував у тверезому стані, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та розцінюються як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Посилання в апеляційній скарзі на незалучення свідків, не приймаються до уваги, оскільки свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 особисто своїми підписами в акті огляду засвідчили проходження військовослужбовця ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Алконт-М», результат якого був позитивний 2,24 проміле.

Апеляційний суд зазначає, що виходячи з вимог ч.6 ст.266-1 КУпАП, уповноважена посадова особа у разі неможливості застосування спеціального технічного засобу відеозапису може проводити огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків.

Твердження сторони захисту про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, є необґрунтованими. Винуватість ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП підтверджується саме сукупністю доказів наявних в матеріалах справи, а не лише взятим окремо доказом.

Доводи захисника ОСОБА_3 про проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння технічним приладом без сертифікатів відповідності є безпідставними.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року №1314-VII термін періодична повірка засобів вимірювальної техніки вживається в такому значенні - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Згідно вищенаведеної роздруківки тесту приладу «Алконт-М» №00341, він пройшов градуювання 30 жовтня 2023 року. Тобто з моменту останньої повірки пройшло менше двох місяців, що свідчить про те, що огляд було проведено з дотриманням інструкції, яка регулює проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність в матеріалах справи акту огляду на стан сп`яніння спростовуються наявним у матеріалах справи актом №2040 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, яким зафіксовано результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння 2,24 проміле (а.с.3).

Враховуючи, що ОСОБА_1 погодився з результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, про що свідчить його підпис у акті огляду, у офіцера військової комендатури служби правопорядку були відсутні підстави для доставлення останнього до закладу охорони здоров`я та складання відповідного направлення.

З моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо неправомірності дій старшого лейтенанта ОСОБА_2 та офіцерів військової комендатури служби правопорядку при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій уповноважених посадових осіб не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може розглядатися як самостійна підстава для скасування рішення суду. Крім того, права ОСОБА_1 були відновлені шляхом можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Разом з цим, відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», військовослужбовці звільняються від сплати судового збору, при розгляді справи, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_1 належить звільнити від сплати судового збору як військовослужбовця при розгляді справи, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає зміні, а саме виключенню рішення судді про стягнення судового збору з ОСОБА_1 на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Ямкового В.Ф. задовольнити.

Поновити захиснику Ямковому В.Ф. строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 04 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Ямкового В.Ф. - задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 04 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити з постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 04 січня 2024 року рішення про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 536,80 грн.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня