ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянув матеріали, які надійшли з Управління патрульньої поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 30.07.2024 о 05 од. 44 хв. в м. Житомирі, Західне шосе 1-й км. водій ОСОБА_1 керував т/з Spark д.н.з НОМЕР_1 в стані ознаками алкогольного сп`яніння, встановленого законом порядку у лікаря нарколога, що підтвердєжується висновком № 476 від 30.07.2024.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що є діючим військовим і близько п`ятої години ранку отримав наказ командира про негайне прибуття до в/ч по бойовій тривозі. Був зупинений поліцейськими, яким пояснив, що є військовослужбовцем, викликаний по тривозі і має невідкладно прибути до в/ч. Однак поліцейські незважаючи на це, висловили підозру про те, що він має ознаки алкогольного сп`яніння і запропонували пройти огляд на місці, на що погодився, оскільки є законослухняним громадянином. Прилад показав позитивний результат, з яким категорично не погодився та був доставлений до лікарні. В лікарні йому повторно запропонували пройти огляд за допомогою приладу, з результатом якого він також категорично відмовився, однак з невідомих причин у нього не було відібрано біоматеріал на дослідження та видано висновок про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та скаладено протокол. Після цього, йому дозволили продовжити керувати т/з і він негайно прибув до віійськової частини, де виконав наказ командира про транспортування пошкодженого озброєння. Також зазначив, що повідомляв поліцейським про те, що він є військовим, однак останні не забезпечили присутність представників ВСП.

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що являється командиром в/ч і 30.07.2024, у зв`язку з пошкодженням озброєння, незважаючи на те, що ОСОБА_1 мав вихідний, останній близько 05 ранку був викликаний до в/ч для подальшого транспортування пошкодженого озброєння. ОСОБА_1 прибув до в/ч із запізненням, пояснивши, що його було зупинено поліцією та він на вимогу поліцйеських проходив оглд на стан сп`яніння. Також ОСОБА_1 йому повідомив, що йому було відмовлено у медичному закладі у відібранні крові на лабораторне дослідження, незважаючи на те, що він не погодився з результатами тесту.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, відеозапис з боді-камери поліцейського, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису ОСОБА_1 було зупинено під час дії комендантської години, останній надав документи і йому було висловлено підозру про те, що він має ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на місці. При цьому, ОСОБА_1 повідомив про те, що він є військовослужбовцем та отримав наказ командира про невідкладне прибуття до в/ч. Зазначені обставини були проігноровані поліцейським, не здійснено їх перевірку, не викликано службу ВСП. В послідуючому, водієві висловлено підзору про те, що він має ознаки алкогольного сп`яніння і запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, вказану вимогу водій виконав, пройшов огляд, з результатом тесту не погодився, у зв`язку з цим доставлений до закладу охорони здоров`я. В закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 повторно запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу, що останній виконав і не погодився з результатами тесту. Натомість лікар не запропонував ОСОБА_1 здати біоматеріал на діагностику, а склав висновок про те, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Порядок огляду водії на ста сп`яніння встановлено Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявленя стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 та Інструкцією № 1452/735.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд проведений із порушенням вважається недійсним.

Згідно п.6 розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів та в разі незгоди водія в закладі охорони здоров`я. Згідно п.8 цієї Інструкції у разі скоєння ДТП, унаслідок якої загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Отже судом встановлено, що лікарем закладу охорони здоров`я не було дотримано вимог Інструкції, а саме проігноровано незгоду водія з результатами тесту та не проведенням повної діагностики, шляхом відібрання біорідин для проведення лабораторного дослідження.

З огляду на наведене, висновок № 476 від 30.07.2024 суд визначає недопустимим доказом, оскільки огляд проведений із порушеннями.

Крім того, звертає на себе увагу та обставина, що під час зупинки поліцейськими було достеменно встановлено, що ОСОБА_1 є діючим військовим, а тому на нього розповсюджується дія ст. 266-1 КУпАП, якою і визначено порядок проходження огляду на стан сп`яніння військовослужбовцями.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодксом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута ііншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Як вбачається з дослідженого відеозапису ОСОБА_1 зупинено під час дії комендантської години, останній повідомив, що є військовослужбовцем, викиканий по бойовій тривозі і має невідкладно прибути до місця дислокації. Однак поліцейські не взяли до уваги зазначені обставини, не перевірили.

Отже досліджені в судовому засіданні докази доводять про те, що ОСОБА_1 , в умовах воєнного стану, виконуючи бойовий наказ, перебував у стані крайньої необхідності, оскільки його дії були спрямовані для усунення небезпеки, яка загрожувала державному порядку .

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, останній перебував в стані крайньої необхідності, що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 18, 247,283, 284, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко