П О С Т А Н О В А

іменем України

02 жовтня 2024 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Овдієнко В. В.

розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає в АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 17.10.2023 в органі 6326, притягувався до адміністративної відповідальності постановою ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 12.06.2024 за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення до стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн 00 коп.,

за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

01 вересня 2024 року об 11:31 годині на 54 км автодороги Р-78 у Чугуївському районі Харківської області ОСОБА_1 , керуючи належним ОСОБА_2 автомобілем ВАЗ- 21053, реєстраційний номер НОМЕР_2 , діючи на порушення вимог пункту 2.1 а) Правил дорожнього руху, відповідно з якими передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, допустив керування автомобілем, коли не мав права керування таким транспортним засобом.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на судовий розгляд матеріалу, призначений 02.10.2024 не з`явився, заяв про відкладення судового розгляду або про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Факт належного повідомлення ОСОБА_1 про місце і час розгляду матеріалів про його притягнення до адміністративної відповідальності підтверджується: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення, складеного у присутності ОСОБА_1 , де йому повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Зміївському районному суді (а. с. 1), відомостями довідки про доставку SMS на номер телефону НОМЕР_3 , зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 10), а також списком справ, призначених до розгляду у Зміївському районному суді Харківської області, що розміщений на загально доступному офіційному веб-порталі Судової влади України (а. с. 11).

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутності.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року зазначено, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Стосовно справи про адміністративне правопорушення розумність таких інтервалів часу обумовлюється положеннями статей 38, 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, а строк для накладення адміністративного стягнення обмежується трьома місяцями з дня його вчинення.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за вказаних обставин підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 839072 від 01.09.2024, в якому викладено обставини правопорушення та міститься підпис ОСОБА_1 , який отримав примірник протоколу, зауважень до протоколу не зазначив (а. с. 1);

- даними копій постанов ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 12.06.2024, від 01.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП (а. с. 2, 4);

- даними відеофайлу на диску, де зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, обстановку на місці зупинки транспортного засобу та обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення (а. с. 5).

Оцінивши надані докази, в діях ОСОБА_1 вбачаю склад керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, а також протягом року піддавалася адміністративному стягненню за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за що передбачено відповідальність частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Під час вирішення питання щодо оплатного вилучення транспортного засобу враховано наступне.

Відповідно до санкції частини 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачене додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Зі змісту протоколу вбачається, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 .

Водночас, у матеріалах справи відсутні, а також і не повідомлені ОСОБА_1 під час судового розгляду, будь-які відомості щодо передачі власником керування транспортним засобом ОСОБА_1 , який не має права керування транспортним засобом, що, у свою чергу містить склад правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна. Винятком із загального правила є вказівка в нормі закону чи в положеннях договору. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин, як договір, його сторони можуть самі визначити (у договорі) момент виникнення права власності на рухому річ. А правила частини 4 статті 334 Цивільного кодексу України (щодо державної реєстрації права) застосовуються до нерухомих речей. На це звернув увагу Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 761/22937/18.

З урахуванням викладеного, з моменту передання транспортного засобу ОСОБА_1 у нього виникло право власності на транспортний засіб - автомобіль ВАЗ-21053, реєстраційний номер НОМЕР_2 , незалежно від його реєстрації на ім`я попереднього власника, а тому щодо цього транспортного засобу може бути застосоване оплатне вилучення.

За таких обставин, до ОСОБА_1 належить застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та з оплатним вилученням транспортного засобу, а також, відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", з нього належить стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

До ОСОБА_1 застосувати за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 коп., які перерахувати на р/р UA0020001, отримувач коштів ГУК Харківська обл./ 21081300, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, та з оплатним вилученням транспортного засобу - автомобіля ВАЗ-21053, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Строк сплати штрафу не пізніш як через 15 днів з дня отримання копії постанови.

У разі несплати штрафу у вказаний строк особою, яку притягнуто до відповідальності, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 до Державного бюджету України (стягувачем є Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп., які перерахувати на р/р UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а при оскарженні постанови, вона підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя: В. В. Овдієнко