Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/446/24
Провадження № 3/506/439/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 року селище Окни

Суддя Красноокнянського районного суду Одеської області Бурдинюк О.С., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу поліцейської діяльності №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого вчителем в Чорнянському опорному ліцеї, якийпротягом року не піддавався адміністративному стягненню,

- за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 08.05.2024 року о 17 годині 57 хвилин, в Одеській області Подільському районі, в с. Гавиноси по вул. Центральній водій ОСОБА_1 , у порушення п.п. 2.9.(а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України, від 10.10.2001, № 1306, керував транспортним засобом - "ВАЗ 2107" д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Alcotest 6820», тест № 183, результат тестування 0,22 ‰.

За цим фактом працівниками поліції відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 172530 за ч.1 ст.130КУпАП.

ОСОБА_1 про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, а саме на 01.10.2024 року на 16:45 год./а.с. 52/, в судове засідання не з`явився, про поважність причини неявки суд не сповістив, з заявою про відкладення судового розгляду не звертався. 30.09.2024 року від останнього надійшло клопотанння про закриття провадження по справі, в якому він зазначив, що не погоджується з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, заперечує наявність порушень вказаних положень Правил дорожнього руху України та вини у скоєнні ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП України, зазначивши, що 08.05.2024 року поліцейським СРПП ВПД №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області старшим сержантом поліції Пояном Д.І. відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, результат огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» склав 0,22 ‰, однак, оскільки прилад «Драгер» може мати похибку до 0,4 ‰, то неможливо однозначно стверджувати про наявність у його крові алкоголю. Так, 0,22 ‰ 0,04 ‰ = 0,18 ‰, що менше, ніж допустима норма у 0,20 ‰, тому, на його думку, не є доведеним порушення ним п.2.9а Правил дорожнього руху України, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Також ОСОБА_1 посилається на те, що не додано доказів, які б підтверджували підстави для зупинки. Крім цього, відсутній акт огляду на стан сп`яніння, оскільки він не складався.

Дослідивши клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, докази, які були витребувані за клопотанням останнього від ТОВ "АТЗТ" Компанія "Сатурн Дейта Інтернешнл", відділу ПД №2 Подільського РУП ГУНПУ в Одеській області, вивчивши матеріали справи та відеозапис, суд приходить до наступного висновку.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Згідно з п.1.10 ПДР України водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, огляд на стан сп`яніння підлягають водії, які керують транспортним засобом.

В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «саме по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У разі невиконання вимог п. 2.9 а) ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Статтею 280 КУпАП, встановлено порядок з`ясування обставин при розгляді справи про адміністративне порушення, а саме чи було вчинено адміністративне порушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №172530 від 08.05.2024 року за ст.130 ч.1 КУпАП, підписаний ОСОБА_1 , де у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», останній власноручно зазначив: «Вчора пив» /а.с.2/.

За результатами тестування ОСОБА_1 на алкоголь, яке проводилось 08.05.2024 року о 18.02 год. за допомогою приладу «Drager», алкотест 6820, тест №183, результат тесту склав 0,22 ‰./а.с.1/.

На відеозапису від 08.05.2024 року, долученому до протоколу, зафіксовано факт здійснення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» за його згодою, результат тесту 0,22 ‰, де останній повідомив, що вживав алкоголь вчора /а.с.6/.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я і Міністерства внутрішніх справ за № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Правовий аналіз ч.1 ст. 130 КУпАП та п. 7 розділу ІІ Інструкції дає підстави для висновку, що об`єктивну сторону вказаного адміністративного правопорушення утворює факт керування транспортним засобом особою, у якої рівень алкоголю у крові, зафіксований технічними приладами перевищує 0,2 проміле. Тобто керування особою транспортним засобом з рівнем алкоголю у крові до 0,2 проміле включно не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до відповіді, наданої офіційнім дистриб`ютором "Драгер" в Україні - ТОВ "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешнл" на за запит суду, який був направлений за клопотанням ОСОБА_1 , досліджена розгорнута інформація щодо експлуатації аналізатору «Drager Alcotest 6820» та можливої похибки приладу "Драгер алкотест 6820" /а.с.30-50/.

Так, відповідно до настанови (Інструкції) з експлуатації газоаналізатору для вимірювання вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Drager Alcotest-6820», для вказаного спеціального технічного засобу встановлено границі допустимої похибки під час експлуатування у робочих умовах навколишнього середовища від мінус 5°С до +50°С. Так, для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі абсолютна похибка складає ±0,04 ‰ у діапазоні від 0,0 до 0,4 ‰, що в свою чергу ставить під сумнів результат в 0,22 ‰, який було встановлено ОСОБА_1 при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою вказаного приладу, оскільки перевищення допустимого вмісту алкоголю на 0,02 проміле перебуває у межах можливої похибки вимірювань.

Слід також звернути увагу, що згідно вищевказаної інструкції, технічними характеристиками вищевказаного приладу передбачено похибку в залежності від температури навколишнього повітря, зокрема при робочій температурі, а саме від -5,0°C до 50,0°C зазначено можливу похибку вимірювання ± 0,04 мг/л.

Згідно чеку про проведення тесту на стан сп`яніння, не вбачається можливим зрозуміти яка температура повітря була за вказаною адресою під час проведення огляду на стан сп`яніння, а тому, враховуючи вищевикладені відомості суд доходить до висновку, що прилад міг зробити похибку ± 0,04 мг/л.

Тобто, з наведеного вбачається, що технічними характеристиками газоаналізатора Drager Alcotest 6820 передбачено похибку при результатах від 0 до 0,4 мг/л ± 0,05 мг/л.

Враховуючи зазначене, зафіксований на роздруківці з принтеру спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6820» результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у 0,22 проміле, з урахуванням зазначеної вище точності вимірювального приладу, не може в достатній мірі свідчити про перевищення допустимої норми, зазначеної в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, - 0,2 проміле, оскільки при врахуванні значення допустимої похибки у вимірюваннях (0,04) допустима норма не перевищена (0,22-0,04=0,18).

Таким чином, враховуючи, що результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу склав 0,22 ‰, то такий результат, на переконання суду, перебуває в межах допустимої похибки спеціального технічного засобу «Drager Alcotest-6820», а тому встановлений результат не може бути допустимим доказом перебування водія в стані алкогольного сп`яніння.

Слід також звернути увагу, що з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 відмічалась адекватна поведінка, він був орієнтований на місці, його мовна здатність була не порушена, а також в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь які ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 повідомляє, що вживав алкоголь вчора, що свідчить про послідовну і несуперечливу поведінку останнього, що, з урахуванням похибки приладу «Драгер» Alcotest 6820, свідчить про недоведеність перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння.

Інших належних та допустимих доказів про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння до суду не надано.

Разом з тим, обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження у справі. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Надані на розгляд суду матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 256, 274, 280, Кодексу України про адміністративне правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови, а прокурором - в межах повноважень, визначених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Бурдинюк О. С.