Справа № 553/2498/24
Провадження № 3/553/1058/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02.10.2024м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду міста Полтави Подмаркова Ю.М., за участі секретаря судових засідань - Макаренка Я.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , потерпілого - ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Полтаві, є громадянином України, не працює, зареєстрований таким, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , даних про притягнення до адміністративної відповідальності протягом року не надано,

за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

26.07.2024, о 10:16 год., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda Roomster, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Полтаві, по вул. Колійній, 3, на порушення вимог пунктів 10.5 та 11.3 Правил дорожнього руху, рухаючись в напрямку вул. Тунельна, виконуючи поворот праворуч при виїзді з перехрещення проїзних частин, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем Ford Epge, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчинення правопорушення не визнав та пояснив, що 26.07.2024, близько 10:00 год, керуючи автомобілем Skoda Roomster, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Колійній в м. Полтаві зі швидкістю 30 км/год. Проїзна частина дорожньої розмітки не має. Під`їжджаючи до перехрестя, повертаючи праворуч, помітив, що автомобіль Ford Epge виїхав на його смугу руху, застосував екстрене гальмування, однак, сталося зіткнення транспортних засобів. Вважає, що в діях водія автомобіля Ford також наявні порушення правил ПДР. Не погоджується зі схемою ДТП, оскільки вона містить недостовірні дані. Просив скасувати протокол.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 26.07.2024, близько 10:00 год., керуючи автомобілем Ford Epge, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по вул. Колійній в напрямку с. Патлаївка. При повороті ліворуч, рухаючись по своїй смузі руху, прийняв максимально праворуч до краю проїзної частини. В цей час побачив автомобіль Skoda, який рухався в зустрічному напрямку. ОСОБА_1 керуючи автомобілем Skoda Roomster, не впорався з керуванням, не прийняв крайне праве положення на проїзній частині, виїхав на його смугу руху де і сталося зіткнення. Вважає, що саме ОСОБА_1 порушив ПДР.

Судом неодноразово здійснювалися заходи щодо виклику інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Христича А.В., однак, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, в суд не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд доходить наступних висновків.

За частиною 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Відповідальність за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно пункту 10.5 Правил дорожнього руху України поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. Виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.

Згідно пункту 11.3 Правил дорожнього руху України на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за вказаних обставин підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 629866 від 26.07.2024, в якому викладено обставини правопорушення (а. с. 1);

- даними додатку до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 629866, який містить схему наслідків дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 26.07.2024 о 10:16 год. в м. Полтаві, по вул. Колійна, 3, на схемі зафіксовано розташування транспортних засобів після ДТП, та зафіксовані механічні пошкодження. Зауваження до додатку з боку водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надійшли (а. с. 2);

- письмовими поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 щодо обставин ДТП (а. с. 3);

- письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 про обставини ДТП (а. с. 4);

- фотознімками з місця ДТП, з яких вбачається місце розташування транспортних засобів на проїзній частині після ДТП.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок порушення п. п. 10.5, 11.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 .

Оцінивши надані докази, в діях ОСОБА_1 вбачаю склад порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що передбачено відповідальність за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 суд розцінює як позицію захисту, направлену на ухилення від відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

За змістом ст. ст. 279, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне порушення.

Під час судового розгляду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вказав про необхідність встановлення обставин обоюдної вини двох водіїв, проте суд позбавлений процесуальної можливості з`ясовувати такі обставини, щодо водія, дії якого в частині порушень ПДР України не є предметом судового розгляду.

Суд бере до уваги те, що незважаючи на незгоду під час розгляду справи із діями працівника поліції під час складання ним протоколу та схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, цей протокол та схема місця ДТП складені уповноваженою державою особою і дії службової особи, що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не звертався зі скаргою на дії працівника поліції до його керівництва, хоча мав для цього можливість та достатньо часу. Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання на незаконність дій працівника поліції під час складення протоколу або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у схемі місця ДТП.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи конкретні обставини правопорушення, наявні в матеріалах справи відомості про обстановку на місці ДТП, дійшов висновку, що на ОСОБА_1 належить накласти стягнення у виді штрафу, а також, відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", стягнути з нього судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 к.

Строк сплати штрафу не пізніш як через 15 днів з дня отримання копії постанови.

У разі несплати штрафу у вказаний строк особою, яку притягнуто до відповідальності, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір (стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) грн 60 к.

На постанову може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Ю.М. Подмаркова