ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/4233/24

провадження № 3/0285/2840/24

26 вересня 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Сусловець М.Г., розглянувши матеріали, які надійшли із Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

установив:

15.08.2024 від Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області до суду надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно адміністративного протоколу слідує, що 13.08.2024 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою АДРЕСА_1 . Вчинив сварку з сестрою, висловлював образи та погрози, вчинив сутичку та штовханину, вдарив рукою по обличчю, що могло завдати шкоду психологічному здоров`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що вин не вчиняв домашнього насильства.

Заслухавши пояснення правопорушника, дослідивши адміністративний матеріал, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відносно ОСОБА_1 13.08.2024 було складено адміністративний протокол за вчинення ним домашнього насильства, однак в матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження того, що останній дійсно вчинив домашнє насильство.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вислухавши пояснення ОСОБА_1 суд вважає встановленими наступні обставини.

Диспозиція ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Однак матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд зазначає, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та не може відшукувати докази на користь обвинувачення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Зокрема, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

В матеріалах справи знаходяться пояснення ОСОБА_2 , вказане пояснення не є належними доказами правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки це пояснення не підтверджені іншими доказами, які вказували б на винуватість ОСОБА_1 а тому таке пояснення не може бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч . 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Інші докази які б вказували на винуватість ОСОБА_3 який 28.032024 о 15 год вчинив дрібне хуліганство, виражався нецензурною лайкою в громадських місцях, образливо чіпляння до громадян, або іншими діями порушував громадський порядок і спокій громадян відсутні.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 9, п. 1 ст. 247, ст.ст.251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 , правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173 КУпАП, подальшим провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд.

Суддя: