КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 363/5807/23

Суддя в суді першої інстанції: Рукас О.В.

Провадження № 33/824/364/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Дячук І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Лещенка Юрія Володимировича на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 21 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 21 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (а.с. 63-76).

Не погодившись з вказаною постановою, 30 листопада 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Лещенко Ю.В. подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (а.с. 82-87).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначав, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказував, що працівники поліції не роз`яснили жодних прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; ОСОБА_1 введено в оману та не роз`яснено, що відповідальність за адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складає позбавлення права керування на 1 рік і як наслідок ОСОБА_1 погодився з протоколом; згідно відеозапису з бодікамер поліцейських ОСОБА_1 постійно наголошував, що не вживав алкоголю; при проходженні огляду на стан сп`яніння на місці поліцейський зазначив, що в лікарні він буде проходити огляд за допомогою такого ж приладу, тобто поліцейські не мали наміру доставляти ОСОБА_1 на огляд до лікарні і фактично відмовляли його їхати; незгода ОСОБА_1 з результатами огляду на місці зупинки чітко вбачається з відеозапису, де він жестово показав, що не згоден. Вказував, що чек з результатами огляду за допомогою приладу Драгер, який долучений до матеріалів справи, не є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він складений до іншого протоколу серії ААД № 484290. Звертав увагу на те, що працівники поліції у суді першої інстанції давали неправдиві покази, які відрізняються від подій, що зафіксовані на бодікамеру. Крім того, одразу після огляду ОСОБА_1 на місці зупинки працівники поліції вимкнули камеру на 37 хвилин з метою приховання тих обставин, які насправді були того дня та про які зазначав ОСОБА_1 в суді першої інстанції.

Звертав увагу на те, що відеозаписом з бодікамери поліцейського спростовуються обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Жодних підтверджень того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у матеріалах справи немає.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 , його захисник - адвокат Лещенко Ю.В. підтримали скаргу і просили її задовольнити.

Прокурор був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, до суду не прибув, причини неявки не повідомив (а.с. 91-110).

Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання прокурора, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, результатом тесту ALCOTEST DRAGER (0,37 проміле), відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, актом огляду водія на стан сп`яніння, направленням на огляд водія до закладу охорони здоров`я, поясненнями свідків (а.с. 1-10).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, тому відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 484230 від 07 жовтня 2023 року вбачається, що 07 жовтня 2023 року о 10 год. 40 хв. у м. Вишгород Київської області по вул. Шолуденка, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Nissan, р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора ALCOTEST DRAGER, результат 0,37 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАп (а.с. 1).

До протоколу додаються пояснення, відеозапис з нагрудних камер поліцейських, направлення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та результат тесту ALCOTEST DRAGER (а.с. 2-3, 5-6, 10).

Вбачається, що ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення, результат тесту ALCOTEST DRAGER, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

У протоколі у графі для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначив, що «вчора вживав алкогольне пиво 2 л, з протоколом згоден».

Протокол про адміністративне правопорушення також підписаний поліцейським, який його склав та своїм підписом підтвердив, що ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

З огляду на вказане, доводи апелянта про те, що працівники поліції відповідно до ст. 63 Конституції України не ознайомили його з правами та обов`язками, передбаченими ст. 268 КУпАП, є безпідставними.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху. Під час перевірки документів та спілкування з водієм працівник поліції виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) та запропонував пройти йому огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу ALCOTEST DRAGER. На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки за допомогою технічного приладу ALCOTEST DRAGER. Під час проходження огляду були присутні двоє свідків. Після отримання результату тесту 0,37 проміле працівник поліції роз`яснив, що цей результат перевищує встановлену норму та свідчить про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та що ОСОБА_1 також може пройти огляд в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 не заперечував щодо результату тесту, підписав чек ALCOTEST DRAGER та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому засвідчив, що з результатом огляду згоден (а.с. 10).

Згідно з наявним в матеріалах справи результатом ALCOTEST DRAGER показник алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 0,37 проміле (а.с. 2).

Вказаним спростовуються доводи апелянта, що ОСОБА_1 не вживав алкоголю.

Згідно з п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Апеляційний суд відхилив посилання захисника ОСОБА_1 - адвоката Лещенка Ю.В., що ОСОБА_1 з результатами огляду на місці зупинки не погодився, що жестово показав. Проте такі доводи апелянта спростовуються наявним у справі відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, на якому чітко вбачається, що ОСОБА_1 погодився з результатом тесту, підписав чек ALCOTEST DRAGER та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому засвідчив, що з результатом огляду згоден. Крім того, у матеріалах справи наявні пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили, що ОСОБА_1 погодився з результатом тесту, який становив 0,37 проміле (а.с. 5-6).

Оскільки ОСОБА_1 погодився з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, який був проведений поліцейським з використанням спеціального технічного засобу, у поліцейських були відсутні підстави доставляти водія проводити огляд в заклад охорони здоров`я для проведення огляду.

З розписки ОСОБА_4 вбачається факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортними засобами у зв`язку з перебуванням у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 7).

Долучений до матеріалів справи відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року під час проведення огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

Дії працівників поліції при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відповідають вимогам «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735.

Апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги про те, що у справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та порушення правил дорожнього руху, у зв`язку з чим його було зупинено працівниками поліції, що підтверджується наявним у справі відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 дізнався про санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП лише після того, як підписав усі надані працівниками поліції документи апеляційний суд відхилив, оскільки працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та те, що справу буде передано в суд для розгляду. Також ОСОБА_1 було роз`яснено, що він порушив вимоги п. 2.9А ПДР (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння). Обов`язку роз`яснювати яка відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП працівники поліції не мають.

Відповідно до ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови Вишгородського районного суду Київської області від 21 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Лещенка Юрія Володимировича - залишити без задоволення.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 21 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець