П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючої судді Логойда І.В., за участю секретаря судового засідання Янцо М.В., розглянувши заяву судді Малюк В.М. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Малюк В.М. знаходиться справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП (єдиний унікальний номер судової справи: 308/15200/24).

27.09.2024 суддя Малюк В.М. заявив собі самовідвід з тих підстав, що, як вбачається з протоколу автоматизованого розподілу справ, таку справу розподілено за ст. 124 КУпАП. Таким чином, з метою виключення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, а також у зв`язку з порушенням правил авторозподілу, заявлено самовідвід.

Згідно протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 вересня 2024 року головуючим суддею з розгляду вказаної заяви про відвід судді Малюка В.М. визначено головуючу суддю Логойду І.В.

На розгляд відводу особа, яка заявила самовідвід, не з`явилася, письмових пояснень не надала.

Особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Дослідивши заяву про самовідвід, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.2, 246 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, як і провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється згідно з цим Кодексом та іншими законами України.

Оскільки забезпечення права на справедливий суд є основним завданням суду та прямо гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо заявленого відводу застосувати норми КПК України, які регулюють вирішення відводів та самовідводів у кримінальному провадженні.

Відповідно до Першого показника Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, принцип незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою (п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки суддів).

Положеннями ст.ст.75, 76 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді кримінального провадження.

Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (ч. 1 ст. 75 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 35 КПК України, визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або судді-доповідача для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до п.1.3.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (далі Положення), затвердженого Рішенням Ради суддів України 26.11.2010 №30 (у редакції рішення Ради суддів України 02.04.2015 р. №25) Положення визначає порядок функціонування автоматизованої системи документообігу в судах загальної юрисдикції (далі - автоматизована система), яка забезпечує об`єктивний та неупереджений розподіл судових справ між суддями з додержанням принципів випадковості та в хронологічному порядку надходження судових справ, з урахуванням завантаженості кожного судді (збалансованого навантаження).

Суд констатує, що при заявлені самовідводу суддя Малюк В.М. у своїй заяві посилається на порушення авторозподілу, що свідчить про те, що у його провадження надійшла справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак, дану справу розподілено за ст. 124 КУпАП.

На думку суду, зазначена суддею Малюком В.М. у заяві про самовідвід обставина не свідчить про наявність підстави, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України, для самовідводу судді. Інших підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, для самовідводу суддею Малюком В.М. у заяві про самовідвід не зазначено та не встановлено їх судом.

Таким чином, із врахуванням зазначених вище підстав, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви судді Малюка В.М. про самовідвід.

Керуючись ст. ст. 2, 246 КУпАП, ст. ст. 75, 76 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви судді Малюка В.М. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В.Логойда