ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/8875/23

Пров. №3/766/948/24

05.01.2024

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Черниш О.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.130КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний код не встановлений, паспорт НОМЕР_1 , офіційно не працевлаштований, місце проживання: АДРЕСА_1

встановила:

До Херсонського міського суду Херсонської області з Управління Патрульної поліції в Херсонській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення Серія ААД № 419145 за ч.5 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно змісту протоколу суть правопорушення полягає в наступному: «08.10.2023 року оо 08:45 у м. Херсоні, Дніпровський район, Бериславське шосе, буд.15, водій ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі ВАЗ 2121д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому не мав права керування таким транспортним засобом, також при перевірці встановлено, що він був позбавлений права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1.а Правил Дорожнього руху України. Правопорушення вчинено повторно протягом року, 23.11.2022 постанова ЕАР 36205596 гр. ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Частина 5 ст126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною другою-четвертою цієї статті.

Частина 2 статт126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передала керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частин третя статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протокол.

Оскільки ч.5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне вчинення одного з правопорушень, передбачених частинами 2-4 ст.126 КУпАП, то у протоколі про адміністративне правопорушення повинно було точно виписано з урахуванням якого саме первинного вчиненого правопорушення, передбаченого частинами 2-4 ст.126 КУпАП, дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч.5 ст.126 КУпАП.

Так, у протоколі зазначено, що він не має права керування транспортним засобом, яким керував, і водночас вказано, що він був позбавлений права керування транспортними засобами. Тобто, у протоколі зазначили, всі можливі дії, визначені частинами 2-4 ст.126 КУпАП, з яких суд має обрати необхідний.

Щодо притягнення до відповідальності за керування транспортним засобом без наявності такого права, то матеріали справи містять довідку про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 23.11.2022 на підставі постанови серії ЕАР №6205596 за ч.1 ст.126 КУПАП (передбачає відповідальність за керування транспортним засобом, яка не має права керування транспортним засобом).

Що ж до позбавлення права керування транспортним засобом, то у справі наявна довідка інспектора відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП Яни Трикоз, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Суддя не має права самостійно редагувати фабулу адміністративного правопорушення, розбіжності, які містить фабула адміністративного правопорушення, на відповідність їх доданим документам.

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ "Надточій проти України" (рішення від 15.05.2008 року, заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Отже, в розумінні наведеного Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення

Керуючись ст.ст.126,251, 252, 280, 247 КУпАП, суддя,-

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності , її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом(посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СуддяО. Л. Черниш