Провадження по справі № 3/522/5662/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ч. 3 ст. 178, Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 080012 від 24.06.2024 року вбачається, що 24.06.2024 року громадянин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 14в, висловлювався нецензурною лайкою в присутності своєї матері та сторонніх осіб, чим ображав людську гідність та громадську мораль, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

24.06.2024 року о 14 год. 30 хв. громадянин ОСОБА_1 знаходився в громадському місці за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 14в в стані алкогольного сп`яніння, чим ображав людську гідність та громадську мораль, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 178 КУпАП.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився. Про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. Про місце, день та час розгляду адміністративного протоколу, складеного відносно нього, повідомлявся належним чином, шляхом направлення повідомлення на номер мобільного телефону, зазначений ОСОБА_1 під час складання протоколів про адміністративне правопорушення, однак ОСОБА_1 не отримував вказане повідомлення. УПП в Одеській області також не було доставлено особу, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до суду для розгляду протоколів за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ч.3 ст. 178 КУпАП.

За таких обставин слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, коли кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У відповідності до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_1 , який ухилившись від суду, не бажав особисто приймати участь в розгляді справи, враховуючи бездіяльність Національної поліції України, яка не забезпечила його явку до суду, з метою розгляду справи у розумні строки, справа розглянута в межах складених протоколів про адміністративні правопорушення та на підставі наявних у них доказів.

05.08.2024 року адвокат Корнієнко Ю.А., діюча в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду із письмовою заявою про визнання ОСОБА_3 потерпілої у даному адміністративному провадженні.

Свої доводи мотивувала тим, що ОСОБА_2 зазнала моральних страждань від протиправних дій ОСОБА_1 , який виражався на її адресу нецензурною лайкою, різко підходив до неї та замахувався для удару, погрожував її вбити шляхом її підпалу разом із автомобілем.

В судове засіданні адвокат Корнієнко Ю.А., діюча в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_2 не з`явились. Звернулись до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП дрібне хуліганство.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03), беручи до уваги передбачене ст.173 КУпАП адміністративне стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє особа, що склала протокол про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Санкція ст.173 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді адміністративного арешту, а тому дана справа про адміністративне правопорушення розглядається суддею з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.

Відповідно до ст.173 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення виражається в нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а тож підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного правопорушення є місце його вчинення, а саме громадське місце.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства, є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В матеріалах справи відсутні конкретні допустимі докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 правопорушення в громадському місці в присутності громадян. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на свідків.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 080012 від 24.06.2024 року та матеріалах справи відсутні відомості того, що ОСОБА_1 вчиняв протиправні дії, передбачені ст. 173 КУпАП саме відносно ОСОБА_2 .

Також, інспектором поліції при складанні протоколу та направленні його до суду не відібрані пояснення в особи, щодо якої він складений, належним чином не зібрані докази, що підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи наявний лише рапорт ІПП в Одеській області Чухно В., з якого вбачається, що під час патрулювання отримали повідомлення, що за адресою: м. Одеса, вул. Французький бульвар, 14в стоїть припаркований біля гаражу автомобіль та заважає виїхати. Заявник знаходився в стані алкогольного сп`яніння та в присутності поліцейських виражався нецензурною лайкою. Коли вийшла власниця автомобіля, заявник продовжував виражатись нецензурною лайкою в її сторону.

Для подальшого з`ясування подій та складання протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було доставлено до ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Згідно із статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 080012 від 24.06.2024 року міститься посилання на доказ, який не додано до самого протоколу, а саме: відео з бодікамер № 414539, № 474504.

Згідно практики Європейського суду у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, обставини, викладені у протоколі, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, тобто вчинення дій, передбачених в об`єктивній стороні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП у громадському місці. Під час розгляду справи судом не встановлено жодного доказу про те, що ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, висловлювався нецензурною лайкою в громадському місці, образливо чіплявся до громадян, та інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Що стосується матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.178 КУпАП, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.3 ст.178 КУпАП, до адміністративної відповідальності за вказаною статтею притягається особа, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або появу в громадських місцях у п`яному вигляді.

Єдиним законним доказом, який підтверджує вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.178 КУпАП, може бути лише висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак в матеріалах справи він відсутній.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не зазначені кваліфікуючи ознаки передбачені ч.3 ст.178 КУпАП, що позбавляє суд можливості встановити наявність або відсутність правопорушення та вірно кваліфікувати дії останнього.

Отже, у справі відсутні належні і допустимі докази, здобуті законним шляхом, на підтвердження появи ОСОБА_1 в громадському місці у стані алкогольного сп`яніння, що ображає людську гідність і громадську мораль та притягнення його до відповідальності за ч.3 ст. 178 КУпАП.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень

Також, суд приймає до уваги те, що ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), слід зазначити, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, враховуючи те, що особа, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 до суду не з`явився, безпосередньо суду своїх пояснень не надав, під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що останній вчинив дрібне хуліганство та перебував у громадському місці в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого 173 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, ч. 3 ст. 178 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ст.173, ч. 3 ст. 178 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173, ч. 3 ст. 178 КпАП України.

З урахуванням, що справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173, ч.3 ст. 178 КУпАП одночасно розглядаються Приморським районним судом м. Одеси, суд вважає за необхідне об`єднати їх в одне провадження.

Керуючись ст.ст.283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 єдиний унікальний номер справи 522/11309/24, провадження №3/522/5662/24, №3/522/5664/24, об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний унікальний номер справи 522/11309/24, провадження №3/522/5662/24.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.173, ч. 3 ст. 178 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, ч. 3 ст. 178 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси Віктор ІВАНОВ