Справа № 462/4579/24 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 33/811/1202/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Паленги Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 23 липня 2024 року,

встановив :

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 23 липня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень без конфіскації грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 29 травня 2024 року о 01:10 год. у м. Львові на вул. Городоцька, 112, керуючи «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 , надав послуги з перевезення пасажирів без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, чим порушив вимоги ст. 58 ГК України та ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та без ліцензії, передбаченої п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову судді Портах О.Я., подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з грубими порушеннями норм матеріального та процесуального права без повного та об`єктивного з`ясування та дослідження всіх обставин справи, та є необґрунтованою і незаконною.

Зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, зокрема об`єктивна сторона, яка полягає у здійсненні діяльності, що містить ознаки здійсненні без одержання ліцензії підприємницької, без державної реєстрації як суб?єкта підприємницької діяльності, або видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, незрозуміло яке порушення в даному випадку допущено останнім.

Вказує, що з протоколу про адміністративне правопорушення часом вчинення правопорушення вказано 29.05.2024, тобто якщо правопорушення і мало місце, то було вчинене одноразово. Отже, за обставин, викладених у протоколі, діяльність не можна назвати регулярною та постійною, що є обов?язковими ознаками господарської діяльності. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, чи водій вчинив адміністративне правопорушення як суб?єкт підприємницької діяльності, чи як особа, яка перебуває у трудових відносинах з перевізником, в матеріалах справи немає доказів, які підтверджують ці обставини.

Звертає увагу суду на те, що за таких умов, протокол про адміністративне правопорушення серії АА №154797 від 29.05.2024, складений щодо ОСОБА_1 неможливо визнати процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАН. Матеріали справи не містять жодних доказів, які б вказували на те, що він є суб?єктом господарювання та які б свідчили про систематичність такої діяльності.

Зазначає, що ним раніше не вчинялися адміністративні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП України і також те, що на його утриманні перебуває донька - ОСОБА_2 , яка має розлад психіки внаслідок дисфункції головного мозку та порушення соціальної адаптації. (Копія медичного висновку № 34 від 19.06.2024 додається).

У судовому засіданні ОСОБА_1 подав уточнення вимог апеляційної скарги та просив звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення і оголосити йому усне зауваження.

ОСОБА_1 визнає, що формально у його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, водночас вважає, що накладене судом першої інстанції стягнення є неспівмірним з вчиненим.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Паленгу Н.М. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є правильними.

Ці висновки підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №154797 від 29.05.2024, рапортом поліцейського, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, а також поясненнями ОСОБА_1 , наданими у суді апеляційної, який розуміє, що його дії утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При цьому, висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 не оспорюються. ОСОБА_1 висловив щире каяття у вчиненому.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Апеляційний суд, враховує дані про особу ОСОБА_1 , зокрема те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, свою вину визнав повністю, запевнив суд, що більше не буде вчиняти правопорушень. Також суд враховує майновий стан правопорушника, те, що він не працює, не має постійного джерела доходу, на утриманні у нього донька, 2019 року народження, у якої діагностовано розлад психіки внаслідок дисфункції головного мозку та порушення соціальної адаптації, а також те, що вчинене діяння не спричинило значної шкоди державним інтересам.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 23 липня 2024 року слід скасувати, а ОСОБА_1 належить звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 23 липня 2024 рокув справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, за малозначністю та оголосити йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА