Справа № 305/3355/24
Номер провадження 3/305/2336/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 м. Рахів

Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Ластовичак Віктор Юрійович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця Державної прикордонної служби України,

за ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Рахівського районного суду 19.09.2024 надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, складені комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування вогневої підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а саме протокол від 25.08.2024 серії СхРУ № 120095 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-15 КУпАП, з додатками.

Як вбачається із протоколу, старший лейтенант ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків військової служби 18.07.2024 о 10:30 год отримав доповідь від старшого зміни прикордонних нарядів майстер-сержанта ОСОБА_2 про те, що на напрямку НОМЕР_2 прикордонного знаку було спрацювання мікрокамери Buckeye о 07:47 18.07.2024, доповідь від майстер-сержанта ОСОБА_2 надійшла одразу після отриманої доповіді від старшого МТНС 388 прикордонного знаку підполковника ОСОБА_3 . Про спрацювання мікрокамери Buckeye на напрямку НОМЕР_2 прикордонного знаку старший лейтенант ОСОБА_1 доповіді по команді не здійснив. Старший лейтенант ОСОБА_1 , який станом на 19.07.2024 перебував на посаді заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) ( АДРЕСА_2 ) з персоналу, відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) не виконав вимоги підпункту 2 пункту 2, підпункти 2, 3, 4 пункту 3 Посадової інструкції заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) з персоналу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В), затвердженої наказом НОМЕР_1 прикордонного загону від 15.05.2024 № 95-ОД «Про затвердження положень та посадових інструкцій» та статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройний сил України, що виразилось у особистій недисциплінованості, недбалому ставленні до військової служби, нездійсненні доповіді про спрацювання мікрокамери Buckeye та привело до неналежної організації спеціальних дій з пошуку правопорушників на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В), відповідальність за яке передбачено ст. 172-15 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань до суду не подав. Про день, час та місце розгляду справи двічі повідомлявся шляхом надсилання смс-повідомлення про виклик до суду на номер телефону. При цьому у матеріалах справи міститься письмова заява, у якій просить справу розглянути за його участі.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що ч. 2 ст. 268 КУпАП у даному випадку не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, строки розгляду є обмеженими, суддя розглядає справу у відсутності такої особи, оскільки її можливо вирішити за наявними доказами.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що такі містять ряд недоліків.

Так, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.ч. 2-3 ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Порядок оформлення матеріалів, зокрема складання протоколів, регулюється положеннями Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 898 від 18.09.2013 (у редакції наказу МВС України № 1046 від 21.12.2018), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.10.2013 за № 1729/24261 (далі - Інструкція).

У порушення вимог абзацу 2 пункту 2 Розділу ІІІ Інструкції серія та номер даного протоколу не містить додавання літери Е, у порушення вимог пункту 4 Розділу ІІІ Інструкції у протоколі не зазначено прізвища, ініціали та місце проживання свідків.

Також, пунктом 9 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що до протоколу за наявності долучаються матеріали, що підтверджують факт учинення адміністративного правопорушення, однак у порушення вказаної норми справа не містить копії Посадової інструкції заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) з персоналу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В), затвердженої наказом НОМЕР_1 прикордонного загону від 15.05.2024 № 95-ОД «Про затвердження положень та посадових інструкцій», на порушення якої вказано у самому протоколі, що унеможливлює для судді перевірити наявність такого порушення.

Крім того, у матеріалах відсутні докази про те, що посадова особа, яка склала протокол (комендант прикордонної комендатури швидкого реагування вогневої підтримки ІНФОРМАЦІЯ_5 ) є командиром військової частини або командиром підрозділу, який уповноважений командиром військової частини на складання протоколу про адміністративне правопорушення (п. 14 ч. 1 ст. 255 КУпАП).

Вказані недоліки матеріалів, доданих до протоколу, є суттєвими для розгляду справи та без їх усунення розгляд матеріалів неможливий, тому наявні підстави для повернення справи для дооформлення.

Проте, значний недолік містить і сам протокол про адміністративне правопорушення, а такий недолік усунути неможливо з урахуванням положень ч. 2 ст. 254 КУпАП, якою передбачено, що протокол складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Так, протокол не містить посилання на пункт (частину) нормативно-правового акта, який передбачає відповідальність за правопорушення, а лише на статтю - ст. 172-15 КУпАП (порушено п. 4 Розділу ІІІ Інструкції).

Стаття 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби та містить 2 частини, тому з протоколу залишається незрозуміло, які саме дії ставляться у вину ОСОБА_1 .

При цьому суддя бере до уваги, що за практикою Європейського суду з прав людини провадження у справі про адміністративне правопорушення є «кримінальним», а ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

З урахуванням положень частини 1 статті 6 Конвенції, а також з огляду на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти росії» (Malofeyeva v. russia, заява № 36673/04, рішення від 30.05.2013) та «Карелін проти росії» (Karelin v. russia, заява № 926/08 рішення від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення насамперед необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як визначено ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Як стверджено у Рішенні Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, у тому числі і закріпленій у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Тому суддя приходить до висновку, що до суду не надано належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів учинення особою, стосовно якої складено протокол, адміністративного правопорушення, і в його діях відсутній склад правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи положення ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягненню з особи не підлягає.

Керуючись статтями 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку її оскарження та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рахівський районний суд.

Суддя Віктор ЛАСТОВИЧАК