ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1228/24

3/609/622/2024

26 вересня 2024 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з СПД № 2 (м. Шумськ) патрульної поліції Кременецького РВП ГУНП України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , не працюючої, на утриманні має троє малолітніх дітей

за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

25 вересня 2024 року до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №164860 від 14.09.2024, з якого вбачається, що «13.09.2024р. близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинила відносно свого батька ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, висловлювала словесні образи, що викликало в ОСОБА_2 побоювання за свою безпеку, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю, чим порушила вимоги п. 3,14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину свою не визнала та пояснила, що того дня між нею та батьком виник сімейний конфлікт, оскільки батько без узгодження з нею виписав її з будинку разом з трьома малолітніми дітьми, наймолодшій з яких тільки виповнився 1 рік. За цією адресою було зареєстроване її постійне місце проживання і вона отримувала соціальну допомогу по народженню дитини та як багатодітна мати. Під час цієї сварки батько виражався в її адресу грубими та образливими словами, погрожував вигнати з будинку, так як через неї з дітьми не може отримати субсидії, а вона в свою чергу також виражалась до нього грубими словами. Нецензурних слів не вживала. Через деякий час конфлікт між ними припинився. Проте, батько на наступний день чомусь звернувся в поліцію. Не вважає свого батька потерпілим в цій ситуації, оскільки саме він постійно конфліктує та вчиняє психологічне насильство над членами своєї сім`ї.

Суд, роз`яснивши ОСОБА_1 вимоги ст. 268 КУпАП, заслухавши її пояснення, дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Відповідно до вимог ст. 252, ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно й об`єктивно дослідити обставини правопорушення і з`ясувати, чи було воно вчинено та чи винна в цьому дана особа.

Матеріали адміністративного протоколу, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність гр. ОСОБА_1 та наявності в її діях правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Суб`єктом правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім`ї.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП характеризується умисною формою вини і передбачає наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Однак, суд дослідивши наявні в справі докази, із суті адміністративного правопорушення, зазначеної у вищевказаному протоколі, не вбачається кваліфікуючої ознаки вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Так, відповідно до Протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.09.2024 слідує, що ОСОБА_2 звернувся до СПД №2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області із заявою про вчинення його донькою ОСОБА_1 відносно нього домашнього насильства психологічного характеру, в ході якого донька виражалась в його сторону нецензурними словами, погрожувала.

Із письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 слідує, що це саме ОСОБА_2 13 вересня 2024 року вчинив відносно своєї доньки ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного характеру, в ході якого висловлювався в її адресу грубими та нецензурними словами, погрожував виселити її з будинку. Також ОСОБА_3 зазначила, що такий конфлікт виник на ґрунті давно складених неприязних відносин між її чоловіком та донькою, причиною яких стало те, що ОСОБА_2 без відома дочки ОСОБА_1 зняв її та трьох малолітніх дітей з постійної реєстрації місця проживання, що в свою чергу обурило дочку. ОСОБА_2 поводить себе агресивно відносно їх доньки, протиправні дії такого характеру вчиняє систематично.

Із письмових пояснень ОСОБА_2 слідує, що він виписав свою доньку із будинку, і через те вона вчинила суперечку із ним, вході якої виражалась до нього нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою. В суперечку втрутився зять ОСОБА_4 , забрав доньку з його кімнати, після цього конфлікт вичерпався.

Довідкою-характеристикою наданою старостою Андрушівського старостинського округу Шумської міської ради Тернопільської області за №395 від 23.09.2024 на гр. ОСОБА_1 підтверджується, що остання проживає в АДРЕСА_1 без реєстрації. З сусідами підтримує добросусідські відносини, скарг на ОСОБА_1 не надходило, зауважень зі сторони міської ради не має.

Із письмових пояснень ОСОБА_4 слідує, що 13 вересня 2024 року між його дружиною ОСОБА_1 та тестем ОСОБА_2 відбувся конфлікт, в ході якого вони голосно кричали, виражались один до одного образливими словами, чинили психологічний тиск. Задля недопущення загострення конфлікту, він забрав свою дружину в іншу кімнату.

Проаналізувавши усе вищенаведене, суд прийшов висновку, що надані письмові матеріали справи не містять об`єктивних доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 саме домашнього насильства відносно свого батька ОСОБА_2 , а підтверджують наявність лише факту сварки між ними на побутовому ґрунті.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, на думку суду, ОСОБА_1 порушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП не допустила, тому вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК