П О С Т А Н О В А

Іменем України

26.01.2024 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 17.08.2023 року о 11 год. 48 хв. у м. Львові по вул.Мельника, 16А, керуючи автомобілем "Audi A6", д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з прилеглої території вул.Єфремова, не надав перевагу в русі автомобілю "АСП3 09-3", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі вул.Мельника, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3.б, 10.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП заперечив. Пояснив, що 17.08.2023 року, виїжджаючи з вул.Єфремова, маючи намір здійснення повороту ліворуч на вул.Мельника у м.Львові, переконався, що автомобілі, які рухались по вул.Мельника, надають йому право виїзду на головну дорогу, після чого почав здійснювати виїзд на вул.Мельника. В подальшому, помітив, як третьою (зустрічною) смугою рухався інкасаторський автомобіль та, наближаючись до його автомобіля, звернув вправо, де на той момент перебував його автомобіль та відповідно і здійснив зіткнення з його автомобілем.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Дубіцький В.П. в судовому засіданні також заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та просив закрити провадження у вказаній адміністративній справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказав, що у схемі місця дорожньо-транспортної пригоди не відображено дорожніх знаків 2.1 "Дати дорогу" та 2.3 "Головна дорога", як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, а відтак протокол про адміністративне правопорушення та схема місця ДТП містять розбіжності. Окрім цього, зазначив, що на вимогу суду ОСОБА_2 флешкарту із відеореєстратора з відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди не надав, а при оформленні адміністративних матеріалів працівниками поліції вказаний доказ долучений не був. Окрім цього, зазначає, що проведеною у справі комісійною судово-автотехнічною експертизою будь-якого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні показав суду, що 17.08.2023 року він рухався на автомобілі Volkswagen Transporter по вул.Мельника у сторону вул.Коновальця у середній полосі. Вказав, що водій автомобіля Audi - ОСОБА_1 , виїжджаючи з вул.Єфремова, здійснив зіткнення з його транспортним засобом. Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена у повному обсязі.

Окрім цього, в ході розгляду справи, за клопотанням представника ОСОБА_1 - адвоката Дубіцького В.П. постановою Франківського районного суду м.Львова від 27.09.2023 року призначено по даній справі судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України.

21.12.2023 року до суду з Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України надійшов висновок експерта №СЕ-19/114-23/20118-ІТ від 19.12.2023 року за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №568592 від 17.08.2023 року; схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.08.2023 року, на якій зображено розташування транспортних засобів з прив`язкою до сталих орієнтирів, в якій описано характер механічних ушкоджень, що їх зазнали внаслідок ДТП транспортні засоби; письмові пояснення ОСОБА_1 від 17.08.2023 року, в яких він вказав, що транспортний засіб потерпілого рухався по третій (зустрічній) смузі та саме з його вини відбулось зіткнення; письмові пояснення ОСОБА_2 від 17.08.2023 року, в яких останній вказав, що рухався у середній смузі руху, а водій транспортного засобу, який виїжджав з вул.Єфремова на вул.Мельника, здійснив зіткнення з його транспортним засобом; письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 17.08.2023 року, яка вказала, що водій транспортного засобу Audi виїжджав на головну дорогу та у нього в`їхав автомобіль з д.н.з. НОМЕР_2 , здійснивши невеликий кренч, однак засвідчити присутність автомобіля у другій полосі не змогла; висновок експерта №СЕ-19/114-23/20118-ІТ від 19.12.2023 року за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи, відповідно до якого якщо безпосередньо перед пригодою автомобіль АСПЗ 09-3 (номерний знак НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_2 рухався середньою смугою, наближаючись до перехрестя доріг, то в такому разі дії водія автомобіля Ауді А6 (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 не відповідали технічним вимогам п.16.11 (і дорожнього знаку 2.1 "Дати дорогу" додатку 1 до ПДР) і ця невідповідність перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної пригоди, при цій же умові дії водія автомобіля АСПЗ 09-3 (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 , який рухався середньою смугою, відповідали вимогам розділу 11 ПДР, водночас встановити, чим мав він технічну можливість уникнути зіткнення шляхом застосування своєчасного екстренного гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху не уявляється можливим через брак необхідних вихідних даних, які б давали можливість вирішити це питання, по цій же причині неможливо вирішити питання про можливий причинно-наслідковий зв`язок між діями водія ОСОБА_2 та фактом настання даної пригоди, - суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції ст.124 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно із п. 2.3.б Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.2 Правил дорожнього руху України виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Оцінюючи вищевказані документи і пояснення, суд приходить до переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В своїй сукупності дані докази є достатніми.

Суд критично ставиться до тверджень ОСОБА_1 та його представника - адвоката Дубіцького В.П. щодо перебування транспортного засобу "АСП3 09-3", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , на зустрічній смузі руху до моменту зіткнення, виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №568592 від 17.08.2023 року у такому не відображено, що транспортний засіб "АСП3 09-3", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 знаходився на зустрічній смузі руху.

Окрім цього, відповідно до схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.08.2023 року транспортний засіб "АСП3 09-3", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 розташований у середній смузі руху, а не на зустрічній (третій).

Окрім цього, на вищевказаній схемі зображено місце зіткнення транспортних засобів "Audi A6", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та "АСП3 09-3", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Місцем зіткнення відповідно до схеми місця ДТП є середня смуга руху, а не зустрічна (третя).

Також, досліджуючи схему місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.08.2023 року, судом не встановлено, що ОСОБА_1 , після настання дорожньо-транспортної пригоди та ознайомлення з вищевказаною схемою, виклав будь-які зауваження до такої.

Вказані твердження ОСОБА_1 та його представника щодо знаходження транспортного засобу "АСП3 09-3", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 на зустрічній смузі руху не підтверджено і фотосвітлинами з місця настання дорожньо-транспортної пригоди, які наявні в матеріалах справи, оскільки з таких вбачається, що транспортний засіб "АСП3 09-3", д.н.з. НОМЕР_2 знаходиться на середній (другій) смузі руху.

Допитана за клопотанням представника ОСОБА_1 - адвоката Дубіцького В.П. свідок ОСОБА_3 показала суду, що була свідком дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.08.2023 року у м.Львові по вул.Мельника, однак підтвердити, що автомобіль "АСП3 09-3", д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по зустрічній смузі руху, до моменту зіткнення, не змогла.

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що свідок ОСОБА_3 не могла однозначно підтвердити розташування транспортного засобу "АСП3 09-3", д.н.з. НОМЕР_2 , на зустрічній смузі руху й одразу після настання дорожньо-транспортної пригоди, надаючи письмові пояснення працівникам поліції від 17.08.2023 року та які наявні в матеріалах справи на а.с.5.

Жодних інших доказів ОСОБА_1 та його представником в ході судового розгляду адміністративних матеріалів, які б підтверджували вищевказані твердження, суду не надано та судом не здобуто.

Відтак, судом не встановлено жодними належними та допустими доказами знаходження транспортного засобу "АСП3 09-3", д.н.з. НОМЕР_2 на зустрічній смузі руху. Матеріалами справи встановлено, що такий перебував у середній смузі руху, а згідно висновку експерта №СЕ-19/114-23/20118-ІТ від 19.12.2023 року за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи «якщо безпосередньо перед пригодою автомобіль АСПЗ 09-3 (номерний знак НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_2 рухався середньою смугою, наближаючись до перехрестя доріг, то в такому разі дії водія автомобіля Ауді А6 (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 не відповідали технічним вимогам п.16.11 (і дорожнього знаку 2.1 "Дати дорогу" додатку 1 до ПДР) і ця невідповідність перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної пригоди».

Щодо покликання представника ОСОБА_1 - адвоката Дубіцького В.П. на те, що у схемі місця дорожньо-транспортної пригоди не відображено дорожніх знаків 2.1 "Дати дорогу" та 2.3 "Головна дорога", як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, а відтак протокол про адміністративне правопорушення та схема місця ДТП містять розбіжності, суд зазначає, що ОСОБА_1 у наданих письмових поясненнях від 28.11.2023 року вказав, що "він розпочав рух після повної зупинки автомобіля перед знаком "Дати дорогу".

Відтак, судом береться до уваги, що саме водій транспортного засобу "Audi A6", д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , при наявності дорожнього знаку "Дати дорогу", не надав перевагу в русі автомобілю "АСП3 09-3", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі.

Щодо ненадання потерпілим ОСОБА_2 відеозапису дорожньо-транспортної пригоди з відеореєстратора, який розташований у транспортному засобі, яким він керував, суд зазначає, що це є виключним правом сторони у справі надавати докази, які вона вважає за необхідне.

Також, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 та його представник не були позбавлені можливості в ході розгляду справи витребувати записи з міських камер відеоспостереження, однак таким правом правопорушник та його представник не скористалися.

Відтак, дослідивши всі обставини справи, оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у тому, що він 17.08.2023 року о 11 год. 48 хв. у м. Львові по вул.Мельника, 16А, керуючи автомобілем "Audi A6", д.н.з. НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі автомобілю "АСП3 09-3", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі вул.Мельника, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3.б; 10.2 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Таким чином, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому, його дії судом кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, згідно з частиною 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до пункту 7 частини 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 17.08.2023 року. На момент розгляду справи в суді закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, а тому, розпочате провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю.

При цьому, суд звертає увагу сторони захисту на те, що статтею 38 КУпАП визначено лише строки накладення адміністративного стягнення, тобто, після закінчення таких строків адміністративне стягнення до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може бути застосоване. Однак, закриття провадження у справі за цих умов на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП є нереабілітуючою підставою, яка не може трактуватися як визнання особи невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення. В разі встановлення невинуватості особи, провадження підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, що є самостійною, реабілітуючою підставою для закриття провадження, відмінною від закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, і такою, що до цих строків не прив`язана.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 38, 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання протягом десяти днів з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя Марків Ю.С.