справа № 361/6757/24
провадження № 3/361/3450/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2024 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ТОВ Водобанк водієм,

за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №286047 від 04.07.2024, 04.07.2024 о 15-30 год. в м. Бровари, вул. О.Онікієнко 6/5 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом МАN L 2000, номерний знак НОМЕР_1 , не будучи уважним, щоб мати змогу постійно контролювати свій рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної висоти, внаслідок чого здійснив зачеп електропроводів, що призвело до падіння електроопори в кількості одна штука, чим порушив вимоги п. 2.3. б) та 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаних правопорушень категорично заперечив та повідомив, що він дійсно 04.07.2024 керував транспортним засобом МАN L 2000, номерний знак НОМЕР_1 , попереджувальних чи забороняючих знаків на тій ділянці дороги не було, розвертаючись в дозволеному місці будкою машини зачепив провода, які провисали в заростах дерев та їх водій не бачив, тому вважає, що його вини не має в скоєнні даної події.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Зінченко І.О. заявила клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП посилаючись на те, що при складанні протоколу працівниками поліції не було зафіксовано висоту, на якій розміщені електромережі, габарити автомобіля, що являється основними обставинами в даній справі, протокол містить лише абстрактне зазначення. Так, у відповідності до п. 2.4.50 Правил улаштування електроустановок, затверджених наказом Міненерговугілля України від 21.07.2017 за №476, відстань по вертикалі від самоутриманих проводів ПЛІ за найбільшої стріли провисання до поверхні землі в населеній і ненаселеній місцевості або до проїзної частини вулиці повинна бути не менше ніж 5,0 м. Автомобіль МАN L 2000, номерний знак НОМЕР_1 має висоту 3,5 м, тому на умови розміщення електричних мереж на визначеній правилами висоті їх фізично неможливо було б зачепити та пошкодити автомобілем.

Також звертає увагу суду на те, що з відеозапису вбачається, що провода провисають низько в заростах дерев, тому їх не видно, а працівник поліції говорить, що стовп, на якому трималися провода, старий і трухлявий, а провід висів занизько, однак склав протокол на водія ОСОБА_1 .

Просить визнати недопустимим доказом пояснення свідка, так як із відеозапису вбачається, що вони написані з чужих слів та відібрані були вже після складання матеріалів на ОСОБА_1 .

Запрошений за клопотанням адвоката Зінченко І.О. інспектор ВРПП Броварського РУП ГУНП в Київській області, який оформляв дані матеріали про адміністративне правопорушення, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду в судове засідання не з`явився.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3. та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, встановлює стаття 124 КУпАП. Слід зазначити, що ця норма носить бланкетний характер, оскільки в диспозиції наведеної статті відсилає до інших актів законодавства, котрі регулюють та встановлюють порядок дорожнього руху на всій території України, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, законодавчого акту, котрі регламентують відносини у сфері дорожнього руху та дотримання його відповідних правил.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за зазначених в протоколі обставин, до протоколу додається схема місця ДТП, яка сталася 04.07.2024, в якій зазначені пошкодження тенту транспортного засобу МАN L 2000, номерний знак НОМЕР_1 , а також пошкодження електроопори та електропровода, позначено точне місце ДТП; пояснення ОСОБА_2 , в яких остання вказала, що вона помітила, як автомобіль МАN номерний знак НОМЕР_1 здійснював розворот та верхнім кутом будки зачепив провід, після чого проїхав десь 30 м та був зупинений сусідом. В наслідок чого в будинку було відсутнє електропостачання, інтернет; пояснення ОСОБА_1 про те, що він керував автомобілем МАN НОМЕР_1 , виконуючи розворот у дозволеному місці причепом автомобіля зачепив провода, які встановлені з порушенням визначених законодавством нормативів, тому він не вважає себе винуватим у даній ДТП.

Разом з тим, зібрані матеріали цієї справи не підтверджують у цілому ту обставину, що особа, який притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи учасником дорожнього руху, у вказаній дорожній обстановці, не дотримався наведених у протоколі про адміністративне правопорушення вимог спеціального законодавчого акту: п. 2.3. б) та п. 13.1.Правил дорожнього руху, тобто будучи водієм порушив відповідні Правила, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, або ж внаслідок чого загинули або поранені люди, з огляду на наступне.

В матеріалах справи відсутні докази порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху України, а саме докази на підтвердження того, що останній не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не стежив за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і відволікався від керування цим засобом у дорозі, при цьому прописуючи суть адміністративного правопорушення та описуючи встановлені обставини, в протоколі підпункт «б» пункту 2.3. не конкретизовано.

Так, згідно положень п. 2.3.б) ПДР «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», а в п. 13.1 ПДР зазначено, що «водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

Отже, порушення, котре інкримінується ОСОБА_1 , як от п. 2.3.б) ПДР, стосується загальних положень щодо встановленого порядку дорожнього руху на всій території України й відповідно, без поєднання з іншими пунктами цих Правил, не може у повній мірі відображати фабулу, наведену у диспозиції статті ст. 124 КУпАП, а інша частина цих вимог, як от п. 13.1 ПДР, стосується обов`язків водія, порушення котрих не має жодного відношення до події, що мала місце 04.07.2024 о 15:30 год. по вул. О.Онікієнка, 6/5 в м. Бровари за участю МАN L 2000, номерний знак НОМЕР_1 , оскільки водію ОСОБА_1 не інкримінується недотримання безпечної дистанції чи безпечного інтервалу.

Крім того складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, як і матеріали цієї справи в цілому, не містить також й відомостей щодо існування заборони в`їзду та відповідне попередження про неможливість здійснити маневр розвороту в районі вул. О.Онікієнка, 6/5 в м. Бровари водіям транспортних засобів із відповідними габаритами.

Отже поліцейським, поряд із загальним правилом дорожнього руху, не було визначене конкретне правило дорожнього руху, недотримання якого безпосередньо призвело до даної ДТП, із чого суд робить висновок про відсутність відповідного порушення, що додатково свідчить про невинуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 30.05.2013 у справі «Малофеєва проти Росії»(«Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04) та від 20.09.2016 у справі «Карєлін проти Росії»(«Karelin v. Russia», заява № 926/08), щодо формулювання суті адміністративного правопорушення вказує на те, що суди не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєні якого певною особою має доводитись в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а та, у свою чергу, є невід`ємною частиною національного законодавства України.

Відтак встановлені у судовому засіданні у даній справі про адміністративне правопорушення усі її обставини, в їх сукупності, дають судді підстави дійти висновку, що направлені до суду матеріали відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують у його діях складу наведеного адміністративного правопорушення, являються сумнівними.

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України».

Враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зокрема порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а, отже, є підстави для застосування наслідків, визначених п. 1 ст. 247 КУпАП, згідно положень якого провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У свою чергу, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись статтями 8-9, 40-1, 124, 245, 247, 251-252, 268-269, 280, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н. С. Сіренко