Справа № 720/2677/24
Провадження 3/720/1048/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 ,

за ст. 204-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

02 вересня 2024 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка розташована на території Мамалигівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, перебуваючи на напрямку с. Драниця Дарабань (Румунія) вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон де був затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний Патруль», чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон».

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин, однак від нього надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки жодного наміру незаконно перетнути Державний кордон України до Румунії він не мав, так як виїхавши по роботі в с. Мамалига Дністровського району, заблукав і йшов у невідому напрямку та в подальшому був затриманий працівниками прикордонної служби.

Відповідно до ст. 268 КУпАП вважаю, що справу про адміністративне правопорушення можливо розглянути у відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних у справі доказів.

Вина ОСОБА_2 , у спробі незаконного перетину державного кордону України повністю підтверджується дослідженими судом доказами а саме протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України

Згідно ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання Державного кордону України будь-яким способом, поза пунктами пропуску через Державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України, без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, а суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таким чином, оцінивши у сукупності дослідженні докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_2 у спробі незаконного перетину державного кордону України, повністю повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані за ст. 204-1 ч. 1 КУпАП.

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд в повній мірі дотримуючись вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 призваний на військову службу до ЗСУ за призовом під час мобілізації, враховуючи характер вчиненого правопорушення, а також особу порушника, який в перше притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, рід занять та майновий стан, визнання самого факту порушення та його щире каяття у скоєному, що є обставинами, які пом`якшують відповідальність, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_2 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 204-1, 221, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

Постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 204-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із малозначністю, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя: Ляху Г.О.