ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 рокуСправа № 495/6430/24
Номер провадження 3/495/2519/2024

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І.І., розглянувши матеріали, що надійшли від Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса місці проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , працюючого оглядачем ремонтних вагонів,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

08.07.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській надійшов протокол серії ВАД №167201 від 03.07.2024 про адміністративне правопорушення передбачене ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), складений відносно ОСОБА_1 .

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 03.07.2024 близько 10 год. 45 хв. гр. ОСОБА_1 по вул. Кишинівська в с. Випасне, Білгород-Дністровського району в стані алкогольного сп`яніння, вів себе агресивно, на законну вимогу працівника поліції не припинив свої протиправні дії. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, вважав вимоги поліцейських незаконними, заявив клопотання про допит свідка ОСОБА_2 , а також про виклик свідків вказаних у протоколі.

Судом було здійснено виклик свідків вказаних у протоколі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , шляхом направлення судових повісток за адресою вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення, які повернулись на адресу суду з відмітною працівника АТ «Укрпошта» - «Вручено особисто», однак останні до суду не з`явилися, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши адміністративний матеріал, заслухавши доводи ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185КУпАП виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Разом з цим, зміст статті 185КУпАП обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського. Вимоги поліцейського та їх розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

Таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Вказане тлумачення викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані,на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,винність даної особи в його вчиненні та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

На підтвердження доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП додано:

- рапорт начальника відділу призову ІНФОРМАЦІЯ_2 ст. лейтенанта ОСОБА_5 від 03.07.2024 вбачається, що 03.07.2024 з 06:30 до 13:30 годин здійснювали оповіщення громадян, група оповіщення №1 в складі 5(п`ять) представників РТЦК та 2 (два) представника НПУ. Оповіщення здійснювалось по вул. Кишинівська в с. Випасне, близько 10:40 було помічено чоловіків чоловічої статі в стані алкогольного сп`яніння , на законну вимогу надати документи, що посвідчують особу та військово-облікові документи, дані громадяни почали вести себе зухвало, почали лаятися нецензурною лайкою в адресу працівників НПУ та РТЦК, на зауваження не реагували, а навпаки чіплялися за форменний одяг, військово-облікові документи не надали внаслідок чого були доставлені до відділу поліції для встановлення осіб;

- рапорт відповідального виконавця адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ст. солдат ОСОБА_6 від 03.07.2024 з якого вбачають аналогічні пояснення;

- рапорт ДОП СДОП ВП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції Івана СУРДУЛ від 03.07.2024.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Суд не приймає до уваги рапорти працівника поліції, оскільки цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи та відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи, тому з огляду на своє нейтральне становище свідок здатен об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Доказів агресивної та зухвалої поведінки ОСОБА_1 в бік працівників поліції, які би могли свідчити про наявність в діях особи правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, не надано. Рапорт працівників поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, не є достатнім та переконливим доказам винності особи без інших доказів, а такі відсутні.

Отже, у даному випадку рапорт працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не може бути визнано допустимим доказом для підтвердження факту скоєння правопорушення особою за ст. 185 КУпАП.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 29 квітня 2020 року по справі № 161/5372/17.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Аналогічні положення закріплені у п.п. 49, 52 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі Порядок № 560).

Однак в порушення вимог чинного законодавства відсутні відеозаписи фіксації обставин правопорушення з нагрудних камер поліцейських.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_1 йшли з роботи разом, випили по дві баночки пива, під`їхали дві поліцейські машини почали требувати документи, на прохання представитися почали шарпати, вибили документи з рук та привезли до відділу поліції.

Аналізуючи покази свідка ОСОБА_2 суд вважає, що вони спростовують обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Жодного доказу в розумінні ст. 251 КУпАП щодо вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, надано не було, матеріали справи таких доказів також не містять.

З огляду на практику ЄСПЛ, враховуючи рішення у справі "Надточій проти України", в тому числі п.п. 24 - 29, на підставі ст. 7 КпАП України, згідно якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суддя вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП закрити через відсутність в його діях складу даного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП - закрити.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, особою, щодо якої її винесено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя Ірина БРАТКІВ