Справа № 453/1265/24
№ провадження 3/453/646/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2024 року м. Сколе
Суддя Сколівського районного суду Львівської області Брона А.Л., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП,-
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №917089, складеного 23.07.2024 о 00 год. 30 хв. в с. Корчин Стрийського району Львівської області по вул. Т. Шевченка, 9, інспектором сектору реагування патрульної поліції ВП №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Білинець Р.Б., ОСОБА_1 22.07.2024 о 22 год. 30 хв. в с. Корчин Стрийського району Львівської області по вул. Т. Шевченка, 9, керуючи транспортним засобом марки «MINI-FMX/21 BN», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впоравшись із керуванням, в`їхав у металеву огорожу із подальшим з`їздом у кювет, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а також пошкоджено огорожу.
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.124 КУпАП.
23.09.2024 на адресу суду надійшло клопотання захисника особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Яроша В.В., в якому повідомляє, що ОСОБА_1 не визнає себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній будь-який доказ, який міг би свідчити, що водій ОСОБА_1 мав об`єктивну спроможну можливість виявити перешкоду, а також не вибрав безпечну швидкість руху та не врахував дорожню обстановку під час руху. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення (який сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення наявності обставин викладених у ньому та вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи) ОСОБА_1 порушив п.12.1 та п.2.3 Правил дорожнього руху. Згідно п.12.1 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (надалі - ПДР), у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. В свою чергу, в особи яка притягується до адміністративної відповідальності не має об`єктивної можливості довести зі свого боку, що ним, як водієм була обрана безпечна швидкість руху на відповідному шляху дороги, а також те, що водій правильно врахував дорожню обстановку під час руху.
Крім цього зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення згадане лише загальне посилання на п.2.3 ПДР без вказівки на конкретний підпункт, який ніби то було порушено ОСОБА_1 . Вважає, що для встановлення факту порушення п.2.3 ПДР суд має не просто оцінити докази, які були надані, а й додатково проаналізувати кожен підпункт пункту 2.3 ПДР для оцінки відповідності обставинам справи, що є неприпустимо. Завдання суду, будучи об`єктивним та неупередженим, є оцінювати позиції кожної із сторін провадження з урахуванням існуючих презумпцій та гарантій для сторони захисту без перебирання на себе повноважень інших сторін провадження, а саме сторони обвинувачення (суб`єкта, який склав протокол про адміністративні правопорушення), завданням якої є збирання та доведення перед судом інкрімінованих обставин справи та вини особи. Якщо суд шукатиме підпункт в пред`явленому до обвинувачення п.2.3 ПДР, відповідно буде перебирати на себе повноваження сторони обвинувачення (суб`єкта, який склав протокол про адміністративне правопорушення), а отже порушуватиме принцип змагальності, який є основоположним принципом судочинства в Україні. До того ж, в матеріалах справи відсутні докази, які б могли свідчити про порушення ОСОБА_1 будь-якого підпункту п.2.3 ПДР України. Тобто, на думку сторони захисту, сторона обвинувачення (суб`єкт, який склав протокол про адміністративні правопорушення) не спростувала презумпцію невинуватості ОСОБА_1 у цьому провадженні, та не довела поза розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_1 діяння, яке передбачене диспозицією статті 124 КУпАП порушення ним правил дорожнього руху, а отже в даній справі відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення та водночас відсутня подія адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.
Також, сторона захисту додатково повідомляє, що власник металевої огорожі своєю заявою, яка наявна в матеріалах справи, підтвердив, що його паркан (огорожа) знаходиться в задовільному стані, а також що він не має жодних претензій з приводу стану свого паркану (огорожі), втому числі до ОСОБА_1 .
На розгляд справи 26.09.2024 особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, але його захисником адвокатом Ярош В.В. в зазначеному вище клопотанні зазначено про розгляд справи за його відсутності та відсутності його підзахисного.
Врахувавши подане захисником особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Яроша В.В. клопотання від 23.09.2024, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив наступне.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
В ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Тобто, відповідно до вимог ст.ст. 251, 256КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, у протоколі про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, повинні бути чітко зазначені суть адміністративного правопорушення (яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол) та відомості необхідні для вирішення справи, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.
Наведені вимоги законодавства не дотримані при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД 917089 від 23.07.2024, згідно з яким ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.
В статті 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Отже, умовами настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є: 1) наявність порушень учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, 2) наявність пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, 3) наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
Відсутність хоча б однієї з вищевказаних умов не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД №917089, складеного 23.07.2024 о 00 год. 30 хв. в с. Корчин Стрийського району Львівської області по вул. Т. Шевченка, 9, інспектором сектору реагування патрульної поліції ВП №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Білинець Р.Б., ОСОБА_1 22.07.2024 о 22 год. 30 хв. в с. Корчин Стрийського району Львівської області по вул. Т. Шевченка, 9, керуючи транспортним засобом марки «MINI-FMX/21 BN», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив п.12.1 та п.2.3 Правил дорожнього руху, а саме не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впоравшись із керуванням, в`їхав у металеву огорожу із подальшим з`їздом у кювет, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а також пошкоджено огорожу.
Так, згідно п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (надалі ПДР), під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
В свою чергу, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній будь-який доказ, який міг би свідчити, що водій не вибрав безпечну швидкість руху та не врахував дорожню обстановку під час руху.
Щодо посилання на порушення п.2.3 Правил дорожнього руху, то суд зазначає наступне.
Згідно п.2.3 Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів; г) під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів; ґ) не забруднювати проїздну частину та смугу відведення автомобільних доріг; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; е) повідомляти дорожньо-експлуатаційним організаціям або уповноваженим підрозділам Національної поліції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху; є) не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам.
В свою чергу, в протоколі про адміністративне правопорушення згадане тільки загальне посилання на п.2.3 Правил дорожнього руху без вказівки на конкретний підпункт, який порушено ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху України, що вказує на відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ст.ст. 1 та 8 Основного Закону, Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
За ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.
В ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.
Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
В межах розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не має права в порушення принципу змагальності та диспозитивності, принципу рівності сторін, перебирати на себе функції обвинувачення, та виправити цей недолік протоколу.
Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події, складу адміністративного правопорушення.
З огляду на наведене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 124, 247, 283, 284 КпАП України, суд-
п о с т а н о в и в :
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя