ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/6828/24

Номер провадження 3/495/2630/2024

11 вересня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, за ст.172-20 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, місце служби та посади: військова частина НОМЕР_1 , механік-водій, солдат за мобілізацією місце мешкання: АДРЕСА_1 -

В С Т А Н О В И В:

15.07.2024 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ст.172-20 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що "1" липня 2024р.

о 13 год. 20 хв. командуванням військової частини НОМЕР_1 до відділення ВСП військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), в умовах особливого періоду під час правового режиму воєнного стану, було доставлено у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 01.07.2024 №91.

З огляду на вищезазначене в діях солдата ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 кодексу України про адміністративні правопорушення.

Солдат ОСОБА_2 військовослужбовець за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , на посаді: механік-водій військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №2264-ІХ від 22.03.2022, відповідно до п.п. 1, 17, 20 ч. 1 ст.ст. 106, 112 Конституції України та ст.ст. 4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993 на території України оголошено про проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» №1932-XII від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993 особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» № 1952-VIII від 16.03.2017 (набрав законної сили 16.04.2017) внесено зміни до глави 13-Б Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо вчинення військовослужбовцями військових адміністративних правопорушень в умовах особливого періоду.

У відповідності до вимог ст.ст. 11, 16, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 548-XIV та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 551-XIV, солдат ОСОБА_2 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Крім того, згідно п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проте, всупереч наведеним статутним обов`язкам, діючи умисно, всупереч інтересам служби солдат ОСОБА_2 01.07.2024 був доставлений командуванням військової частини НОМЕР_1 до відділення ВСП військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), в стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду воєнного стану.

З огляду на вищезазначене в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

01.07.2024 року відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.172-20 КУпАП був складений адміністративний протокол серії ОД/БД/313.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі.

Згідно матеріалів справи (пояснень) ОСОБА_2 вину свою визнав та просив справу розглядати у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.3 ст.172-20 КУпАП дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, - тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Вина ОСОБА_2 вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-20 ч.3 КУпАП, підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

В статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа)оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином,суд приходить до висновку про наявність у діях особи,яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3ст.172-20 КУпАП.

Враховуючи всі обставини у справі, дані про особу ОСОБА_2 , що наявні у матеріалах справи, суддя вбачає підстави для накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, як передбачено санкцією ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з тим, у відповідності зп.12 ч.1ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином,підстави для накладання на ОСОБА_2 обов`язку сплати судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст.27, 172-20 ч.3, 221, 283, 284, 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена 172-20 ч.3 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн..

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Боярський О.О.