Справа № 161/9446/24 Провадження №33/802/635/24 Головуючий у 1 інстанції:Крупінська С. С.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 та його захисника Полетила П.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 адвоката Полетила Павла Сергійовича на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у СТВ Центр, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Так, ОСОБА_1 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 15.05.2024 року о 05 год. 26 хв. в м. Луцьку по вул. Ковельській,123 керував транспортним засобом «Chevrolet Malibu», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 318 від 15.05.2024 року. Огляд проводився лікарем наркологом у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із таким рішення суду захисник Полетило П.С. подав апеляційну скаргу, в якій вважає його необґрунтованим та незаконним, оскільки воно винесене з грубим порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою неповне з`ясування судом фактичних обставин справи та постановленням на його думку незаконного рішення. У зв`язку з наведеним просить оскаржуване рішення скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю у повітрі, що видихав ОСОБА_1 не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Полетила П.С., які апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити з підстав викладених в ній, доходжу до наступного висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП, зокрема з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №309853 від 15.05.2024 року, складеним інспектором взводу №1 роти №1 батальйону УПП у Волинській області ДПП лейтенантом поліції Чаком В.В., відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З яким ОСОБА_1 був ознайомлений та в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначив, що напередодні відпочивав та пив пиво, а о 05 год. ранку поїхав на супровід полеглого Героя, а повертаючись зупинили патрульні, що підтвердив своїми підписами (а.с. 1);

- чеком результатом тесту №3931 від 15.05.2024 року (а.с.2);

- довідкою УПП у Волинській області ДПП від 15.05.2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02.08.2016 року (категорія В, В1) (а.с.3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого: огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук (а.с. 5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «ВОПЛ м. Луцька» від 15.05.2024 року (а.с.4);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №318 від 15.05.2024 року за висновками якого, ОСОБА_1 о 05 год. 50 хв. 15.05.2024 року перебував в стані алкогольного сп`яніння. Водночас в графі підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду поставив свій підпис (а.с.6);

- рапортом УПП у Волинській області №2350 від 15.05.2024 року, з якого вбачається, що надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 15.05.2024 о 05 год. 03 хв. за адресою: район м. Луцьк, вул. Ковельська, водій у стані алкогольного сп`яніння перебуває за кермом та супроводжує полеглого воїна до моргу транспортним засобом Шевроле Малібу ВО4729 чорного кольору. Просять вжити заходів стосовно даного водія (а.с.7);

- рапортом інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП у Волинській області ДПП лейтенантом поліції Домальчук Л.В. від 15.05.2024 року, в якому остання виклала обставини виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та його документування (а.с.8);

Вищевказані обставини також підтверджуються відеозаписом з нагрудного відео-реєстратора камери інспектора поліції, який з урахуванням вимог ст.251 КУпАП, був правильно оцінений судом як належний доказ винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, на якому зафіксовано перебіг подій, що мали місце 15 травня 2024 року на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичній установі під час медичного огляду.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння з урахуванням положень Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована УРСР 25 квітня 1974 року, то апеляційний суд вважає, що положення зазначеної Конвенції застосуванню, у даному випадку, не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух від 01 травня 1971 року, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Наведена вище норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихуваному повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2 ‰.

Водночас, надані стороні захисту на адвокатський запит копії документів законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drager Alkotest 6820 №ARHJ -0300, який використовувався 15.05.2024 року працівниками поліції при огляді на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, не спростовують висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 15.05.2024 року перебував в стані алкогольного сп`яніння, а навпаки спростовуються належними та допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №318 від 15.05.2024 року за висновками якого, ОСОБА_1 о 05 год. 50 хв. 15.05.2024 року перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, усі доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить захисник, апеляційний суд не вбачає.

А тому, постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 серпня 2024 року підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 адвоката Полетила Павла Сергійовича залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк