Провадження 3/557/6/2024
Справа 557/1600/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Смоль О.В., секретаря судового засідання Слюсарчук І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Рівненській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого інженером-проектувальником ТОВ «НВО Укрсовпроект», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 серпня 2023 року о 10 год. 17 хв. на 301 км а/д «Київ-Чоп», поблизу с. Горбаків, керував транспортним засобом «SKODA OCTAVIA COMBI», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці та, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місця зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest» № 0482/6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

14 листопада 2023 року від ОСОБА_1 до суду надійшли письмові пояснення, у яких останній просить провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування такої позиці останній зазначив, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, а у протоколі висловив незгоду з підозрою поліцейського, при цьому звернув увагу на те, що у протоколі не сформульовано який саме огляд та у який спосіб він мав пройти на вимогу поліцейського, у зв`язку з чим висунуте йому обвинувачення для нього є незрозумілим. Також ОСОБА_1 зауважив на порушенні, з огляду на ці ж обставини, поліцейськими порядку огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим, на його переконання, такий огляд є недійсним, а протокол недопустимим доказом його вини. Окремо ОСОБА_1 зауважив на відсутності в матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що також, на його переконання, свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, а також на невідстороненні водія від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП. Акцентував ОСОБА_2 увагу суду у своїх письмових поясненнях також на тому, що не порушував вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки не повинен проходити огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського, так як вказаний пункт передбачає відмову від проходження огляду на вимогу працівника міліції, а також на тому, що суд розглядає справу з порушенням правил підсудності.

У надісланій до суду 24 січня 2024 року заяві ОСОБА_1 додатково вказав на неналежність таких доказів, як протокол, оскільки він складений на припущеннях, та акт про відмову, який передував складанню протоколу та не відображає дійсних обставин. Єдиним належним доказом, на переконання ОСОБА_1 , є відеофайл з боді камери поліцейського dip-0 у відрізках часу 10:26:35-10:27:00 та 10:27:10-10:28:10, з якого убачається, що дії поліцейського не узгоджуються з Інструкцією №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Як зауважує останній, на відеофайлах в означених відрізках часу він не відмовляється поїхати до медичного закладу, тому дії працівників поліції щодо складання акту та протоколу були передчасними, такі не відповідають діючій Інструкції та викликають об`єктивний сумнів, тобто в діях поліції, на його переконання, має місце провокація на злочин, якого насправді він не вчиняв, а тому за відсутності інших доказів, які б були надані суду й підтвердили припущення сторони обвинувачення, вказує на те, що в його діях відсутній склад інкримінованого йому правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, в обґрунтування такої своєї позиції просив врахувати наведені ним у письмових поясненнях аргументи, додатково акцентував увагу на тому, що не відмовлявся їхати у медичний заклад, а також на тому матеріали відеозаписів є неповними.

Аналогічну позицію у судовому засіданні також висловив і захисник Смоль О.В.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника, інспектора поліції Грушину В.П., дослідивши матеріали справи, суддя приходить наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України від 30 червня 1993 року №3353-XII «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п. 2.5. Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За невиконання вимог цього пункту Правил передбачено адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29 червня 2007 року постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, сама по собі відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад адміністративного правопорушення та має наслідком адміністративну відповідальність.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції передбачена ст. 266 КУпАП та детально регламентована Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок).

Згідно положень ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Згідно п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 8 Порядку визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З наведеного слідує висновок, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення.

Недотримання визначеної законом процедури має наслідком її недійсність, що встановлено ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу, серед яких, є право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 (далі - Інструкція №1376).

Інструкцією №1376 встановлено порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначено порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції №1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності, а положення Інструкції №1452/735 та Порядку №1103 - підстави та правила проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, у встановленому порядку.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість останнього стверджується даними наступних досліджених у судовому засіданні доказів:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №084801 від 21 серпня 2023 року, яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення (арк. спр. 2);

- акта огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 21 серпня 2023 року, з якого вбачається, що огляд проведений, у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, в графі «Результати огляду на стан сп`яніння» зазначено, що ОСОБА_1 «від проходження огляду на місця зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився», в графі «З результатами згоден» наявний підпис ОСОБА_1 , приналежність якого останньому стверджується матеріалами відеофіксації (арк. спр. 5);

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 серпня 2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 направлено в заклад охорони здоров`я, в зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. В графах «Огляд проводився за допомогою» та «Результати огляду» вказано - «від проходження огляду відмовився» (арк. спр. 6);

-письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 21 серпня 2023 року, з яких убачається, що останні були присутні при складанні працівником поліції адміністративного протоколу відносно водія ОСОБА_1 за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та підтверджують те, що на вимогу інспектора поліції водій відмовився пройти медичний огляд на факт вживання алкоголю у встановленому порядку (арк. спр. 8);

-зобов`язання ОСОБА_1 про відсторонення від керування транспортним засобам протягом 24 годин, у якому наявний підпис ОСОБА_1 , приналежність якого останньому стверджується матеріалами відеофіксації (арк. спр. 7);

-постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ №7570111 від 21 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП (арк. спр. 3);

-матеріалів відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано факт керування та відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку (арк. спр. 9).

Крім того, опитана в судовому засіданні інспектор поліції Грушина В.П. підтвердила, що під час зупинки водія ОСОБА_1 за перевищення швидкості у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння спочатку на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу, а потім у медичному закладі, на що останній відмовився.

Показання співробітниці поліції є чіткими, зрозумілими та послідовними, узгоджуються із даними відеофіксації і сумнівів не викликають.

Із досліджених матеріалів справи суддею установлено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин зазначених у протоколі та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Така відмова поліцейськими була зафіксована із застосуванням технічних засобів відеозапису та у присутності двох свідків.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що у діях працівників поліції має місце провокація на злочин, то суддею зазначається наступне.

КУпАП не містить визначення поняття провокація, як і в цілому національне законодавство, натомість Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зробив дефініцію такого поняття та критерії для розмежування законних дій співробітників поліції від провокації до вчинення злочину.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів є ряд критеріїв.

Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним критерієм - наявність у суду можливостей перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням вимог рівності та змагальності сторін.

Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (рішення у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Під пасивною поведінкою ЄСПЛ розуміє відсутність будь-яких активних дій, які б спонукали потенційного підозрюваного вчинити злочин.

Таким чином, у разі виявлення за матеріалами кримінального провадження ознак, притаманних провокації злочину правоохоронними органами, суд у судовому засіданні має це перевірити шляхом дослідження відповідних обставин і лише після цього зробити висновок щодо наявності (відсутності) такого факту і, як наслідок, щодо належності, допустимості й достатності доказів у справі для прийняття відповідного процесуального рішення.

При визначенні того, чи обмежилися співробітники правоохоронних органів переважно пасивним встановленням обставин можливого скоєння злочину, ЄСПЛ розглядає два фактори: наявність підстав для проведення відповідних заходів; роль співробітників правоохоронних органів в скоєнні злочину.

Таким чином, потрібно взяти до уваги наступні обставини: підставу для зупинки; поведінку працівника поліції; ознаки сп`яніння водія; дії водія щодо пропозиції працівника поліції пройти огляд на встановлення стану сп`яніння.

Так, із досліджених доказів, зокрема матеріалів відееофіксації, убачається, що водія ОСОБА_1 21 серпня 2023 року о 10 годині 17 хвилин працівниками поліції було зупинено за порушення вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху, після зупинки під час спілкування з поліцейськими у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про що останнього було повідомлено, о 10:26:27 названо такі ознаки та запропоновано пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням поліцейськими спеціального технічного приладу, на що о 10:27:01 ОСОБА_1 відмовився і виявив бажання їхати у заклад охорони здоров`я. При цьому, останньому інспектором поліції Грушиною В.П. було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду та повідомлено про те, що у такому разі відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП (10:41:20). На запитання ОСОБА_1 «…чи є варіанти, щоб не їхати?» (10:44:27), йому повторно інспектором було надано аналогічні попереднім роз`яснення і повідомлено про те, що далі він їхати не може, оскільки його відсторонено від керування. У подальшому ОСОБА_1 з працівниками поліції у службовому автомобілі вирушив до медичного закладу у м. Рівне, однак під час слідування до медичного закладу їхати у такий останній відмовився (10:48:57), у зв`язку з чим поліцейські разом із ОСОБА_1 на службовому автомобілі повернулися на місце зупинки, де, залучивши свідків, у їх присутності повторно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та зафіксували його відмову від проходження такого огляду, як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я (11:05:57-11:07:45). У подальшому відносно ОСОБА_1 інспектором Грушиною В.П. було складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено ознаки сп`яніння водія і його дії щодо ухилення від огляду та оголошено такий останньому. При цьому, як убачається з матеріалів відеофіксації, інспектором поліції Заєць С.М. було роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Таким чином, судом не встановлено того, що поліцейські своїми активними діями провокували водія ОСОБА_1 до прийняття останнім рішення про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відтак доводи останнього з даного приводу є неспроможними. Рішення про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було прийнято свідомо ОСОБА_1 без будь-якого тиску. Останній, будучи водієм та маючи відповідне посвідчення водія, обізнаний з Правилами дорожнього руху, зокрема з пунктом 2.5, який зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому, відмовляючись від проходження такого огляду, має нести юридичну відповідальність.

Аналізуючи досліджені докази, суддя приходить висновку, що працівники поліції діяли у межах повноважень та відповідно до вимог Інструкції №1452/735, докази, що містяться в матеріалах справи, повністю узгоджуються між собою та підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на встановлені обставини, суддею відхиляються решта аргументів ОСОБА_2 з приводу його невинуватості у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, які спростовуються дослідженими доказами, і розцінюються, як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності. Це ж стосується і аргументів захисника.

У даному випадку суддя звертає увагу на те, що відповідно до положень пунктів 1.3 та 2.5 Правил дорожнього руху водій ОСОБА_2 зобов`язаний був на вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, однак від проходження такого огляду відмовився, як на місці зупинки транспортного засобу з використанням поліцейським спеціального технічного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, тому вважаю, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею зауважується на тому, що об`єктивних причин відмови ОСОБА_2 від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння в ході дослідження доказів не встановлено.

Враховуючи наведене вище, характер вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників, вважаю за можливе притягнути останнього до адміністративної відповідальності та з метою його виховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, призначити йому покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З даних довідки інспектора взводу №2 роти №4 УПП в Рівненській області ДПП Сліпіна вбачається, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався, посвідчення водія серія НОМЕР_2 (арк. спр. 4).

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_2 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, та підлягає зарахуванню на рахунок UA0017001, отримувач коштів ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять гривень) гривень 60 копійок на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 26 січня 2024 року.

Суддя Ю.В. Оленич