"27" вересня 2024 р. Справа № 363/3162/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

23 червня 2024 року о 06 год. 50 хв. у м. Вишгород по вул. Набережна біля буд. 23, водій ОСОБА_1 керував автомобілем RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №285539 від 23 червня 2024 року, який ОСОБА_1 підписав власноруч та зазначив письмові пояснення «запізнювався на роботу через що відмовився проходити тест на «Драгер» та освідування в Вишгородській ЦРЛ», жодних скарг, зауважень чи заперечень не містить;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 червня 2024 року до Вишгородської ЦРЛ, у якому міститься відмітка про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому міститься відмітка про відмову від проходження огляду, та який підписаний свідками;

- даними відеозапису з місця події, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив, що він дійсно керував транспортним засобом RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1 , йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився, відмова є чіткою та зрозумілою;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких останні повідомили, що 23 червня 2024 року близько 07:00 год. були свідками того, як водію ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився проходити огляд на стан алкогольного спяніння;

- копією посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 з додатку «Дія».

ОСОБА_1 в суді зазначив, що він працює хірургом у військовій частині «Десна», о 08 годині ранку йому необхідно заступати на службу, 23 червня 2024 року о 06 год. 50 хв. їхав через Вишгород по вул. Набережній, на зустрічній смузі стояв патрульний автомобіль поліцейських. Співробітники поліції його зупинили, він пред`явив їм свої документи, поліцейські повідомили, що у нього є запах алкоголю з порожнини рота, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» або у медичному закладі «Вишгородська ЦРЛ», на що ОСОБА_1 відмовився. Він прибув на місце служби, повідомив про подію своєму командирові. Зазначає, що співробітники поліції причини зупинки не повідомляли, алкоголь він не вживав оскільки працює хірургом, який робить операції, поліцейськими не здійснювався виклик ВСП не викликали, права та обов`язки поліцейські йому не роз`яснювали, вперше притягується за такий вид правопорушення.

Поліцейський ОСОБА_4 в суді пояснив, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , зупинений патрульним автомобілем в районі перехреста вул. Київська вул. Набережна за порушення правил дорожнього руху, а саме останній не був пристебнутий паском безпеки. Відеозапис вели з початку події на бодікамеру №1026. Запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» та у медичному закладі, оскільки виявили у ОСОБА_1 , ознаки алкогольного сп`яніння, але останній відмовився від проходження огляду. Під час оформлення матеріалів обидва свідки були присутні, не відомо чому на відеозаписі видно лише одного свідка. ОСОБА_1 відсторонили від керування в усній формі після складення протоколу, автомобіль не евакуювали.

Поліцейський ОСОБА_5 в суді пояснив, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , зупинив поліцейський ОСОБА_4 патрульним автомобілем, назвали причину зупинки, а саме порушення правил дорожнього руху не пристебнутий пасок безпеки. Відеофіксація події проводилась повністю.

Свідок ОСОБА_6 в суді пояснив, що він є майором медичної служби, начальником аптечного відділення військової частини «Десна». 23 червня 2024 року ОСОБА_1 заступив у чергування близько 09:15 - 09:20 год. У ОСОБА_1 не було ознак алкогольного сп`яніння, знаходився досить близько до нього, почервоніння очей або запаху алкоголю з порожнини рота не було.

Свідок ОСОБА_7 в суді пояснив, що він є начальником складу, штаб сержантом військової частини « ОСОБА_8 ». 23 червня 2024 року заступив на чергування, зустрів ОСОБА_1 , останній розповів йому, що його зупинила поліція. В обов`язки ОСОБА_7 входить виявлення осіб з ознаками алкогольного сп`яніння. Зазначив, що явних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не було.

Свідок ОСОБА_9 в суді пояснив, що він є майором медичної служби, черговим лікарем координатором військової частини «Десна». Зазначив, що 23 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, про проведення огляду складено акт, ознак алкогольного сп`яніння (різкого запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук) не виявлено. З 2022 року жодних випадків за участі ОСОБА_1 щодо стану алкогольного сп`яніння не було.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що він є батьком ОСОБА_1 23 червня 2024 року їхав разом із ОСОБА_1 , останній їхав на виконання своїх обов`язків у військову частину, поліцейські зупинили, склали протокол на нього, надалі ОСОБА_1 не був відсторонений від керування та продовжив рух у військову частину.

Захисник Слєпуха О.С. просила суд закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення, оскільки поліцейськими допущені грубі порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме:

- автомобіль ОСОБА_1 було зупинено безпідставно;

- на відеозаписі, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, не зафіксовано весь хід спілкування поліцейських з ОСОБА_1 ;

- ОСОБА_1 не було повідомлено при причину зупинки та не роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП;

- з відеозапису не вбачається наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, навпаки встановлено, що обличча світле, руки не тремтять, не можливо встановити наявність двох свідків, оскільки видно на відео лише одного;

- у направленні на проходження огляду, який складено о 07 год. 03 хв. зазначено серію та номер протоколу про адміністративне правопорушення, хоча сам протокол складено о 07 год. 15 хв.;

- після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом,

- прибувши до місця служби ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.

Вказані заперечення підтримала у суді, просила врахувати, що ОСОБА_1 є практикуючим оперуючим хірургом, робить на вищому рівні операції військовослужбовцям, не мав можливості захищатись.

Вислухавши особу, що притягається до відповідальності, її представника, свідків та інспекторів ВРПП Вишгородського РУП, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП України, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Стаття 14 ЗУ «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» - поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 1.3 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Так, відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють у першу чергу обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) ПДР не містять.

Стаття 266 КУпАП визначає, що особи, які керують зокрема транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Так, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння, в інших закладах забороняється. При цьому огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за №1395. Відповідно до розділу Х цієї Інструкції, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані зокрема алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності). У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вищевказані вимоги також дублюються Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за №1103, де передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають зокрема у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Так, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року за №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Стаття 251 КУпАП зазначає, що доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції відповідної статті КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу правопорушення.

В суді ОСОБА_1 обґрунтував свою відмову тим, що він поспішає на службу, проходити огляд не бажає, оскільки не вживав алкогольних напоїв. Крім того ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, пояснивши інспекторам ВРПП яким автомобілем він керував, погодився підписати протокол, в якому власноруч вказав, що відмовляється від проходження огляду.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №285539 від 23 червня 2024 року слідує, що 23 червня 2024 року о 06 год. 50 хв. у Вишгородському районі Київської області, на у м. Вишгород по вул. Набережна біля буд. 23, водій ОСОБА_1 керував автомобілем RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності свідків. ОСОБА_1 підписав протокол власноруч та зазначив письмові пояснення «запізнювався на роботу через що відмовився проходити тест на «Драгер» та освідування в Вишгородській ЦРЛ», жодних скарг, зауважень чи заперечень не містить. Зазначеним протоколом про адміністративне правопорушення зафіксовано обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 , в ньому відображені необхідні й передбачені ст. 256 КУпАП відомості. Так, протокол оформлений компетентною уповноваженою особою в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в протоколі викладено місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, крім того зазначені прізвища, адреси свідків, пояснення яких додані до самого протоколу. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення вказує на факт роз`яснення його процесуальних прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що зроблена відмітка у протоколі. Вказаний протокол підписано особою, що його склала та свідками, що були присутні під час відмови водія від проходження огляду як на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я, а також самим ОСОБА_1 . На підставі викладеного, суд доходить висновку, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, установленим ст. 256 КУпАП та Інструкції №1376.

Крім того, факт відмови водієм ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, підтверджується доданими до протоколу та дослідженими судом письмовими доказами.

Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 року у справі за №161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності, у тому числі відеозаписом.

Так зі змісту письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , доданих до протоколу слідує, що 23 червня 2024 року близько 07:00 год. були свідками того, як водію ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, підтверджується, що вказані особи були присутні, коли водій ОСОБА_11 був у м. Вишгороді по вул. Набережна та відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Крім того, із дослідженого судом акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, протоколу про адміністративне правопорушення підтверджують факт присутності свідків на місці.

Зі змісту ч. 1 ст. 251 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 ЗУ "Про Національну поліцію" - поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння 23.06.2024 року підтверджується також і матеріалами відеозапису, долученого до вказаного протоколу, з якого вбачається, що поліцейський в присутності свідків, пояснення яких додані до протоколу, указав на можливість перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, висунув вимогу про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 підтвердив, що він дійсно керував транспортним засобом RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1 , йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі, на що ОСОБА_1 , у присутності двох свідків, відмовився, відмова є чіткою та зрозуміло та не викликає її неоднозначного тлумачення. У діях поліцейського не встановлено порушень зазначених вище нормативних документів у ході виявлення та фіксації зазначеного адміністративного правопорушення. Таким чином на відеозапису, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксовані події щодо обставин, викладених у протоколі, за яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Оглянутий судом вказаний відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП. Зазначений відеозапис є одним із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення, на якому зафіксована подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами.

Щодо доводів захисника суд зазначає наступне.

Суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 зупинили безпідставно, оскільки вказане твердження не знаходить свого підтвердження у наявних в матеріалах справи доказах, поліцейський ОСОБА_4 пояснив, що транспортний засіб ОСОБА_1 було зупинено через порушення правил дорожнього руху, а саме не був пристебнутий паском безпеки. Судом встановлено, що ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним транспортним засобом, йому було повідомлено що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився чітко та зрозуміло, жодних заперечень чи скарг не заявив.

Суд надаючи оцінку відеозапису, що долучений до матеріалів справи дійшов наступного.

З метою отримання повного відеозапису відповідним запитом судом було витребувано у Вишгородського РУП ГУНП в Київській області весь наявний та повний відеозапис, що здійснювався працівниками поліції за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідь на вказаний запит до суду надійшов лист начальника Вишгородського РУП ГУНП в Київській області №СЕД-51091-2024 від 29.08.2024, в якому повідомлено про неможливість надання повного відеозапису у зв`язку з закінченням терміну зберігання, встановленого чинним законодавством.

У п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 18.12.2018 року №1026 зазначається, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Разом з тим, у п. 1 Розділу 1 цієї ж Інструкції встановлено, що ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

З наведеного слідує, що положення вказаної Інструкції не мають відношення до процесу доказування в межах провадження у справах про адміністративне правопорушення, зокрема, не визначає ані порядок отримання доказів, ані їх види, характер, ані процесуальне джерело отримання, а лише визначає нормативно-технічні особливості використання працівниками поліції технічних пристроїв, за допомогою яких можуть бути отримані докази, що відповідно до ст. 251 КУпАП використовуються в межах провадження у справах про адміністративні правопорушення. Тим більше ані приписи Інструкції, ані приписи КУпАП не містять вказівки на те, що Інструкція №1026 своїм нормативним регулюванням також стосується порядку провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У свою чергу положення ст. 251 КУпАП не забороняють і не обмежують суд, як орган влади, уповноважений у даному випадку досліджувати та оцінювати надані докази, покладати в основу судового рішення неповні, короткі відеозаписи. Навпроти, положення чинного законодавства визначають доказом, зокрема, всі ті відеозаписи, які містять у собі інформацію, що підлягає встановленню в межах справи. Тому неповнота відеозапису з нагрудної камери не свідчить про те, що даний відеозапис не може бути використаний як доказ в межах справи, якщо на ньому зафіксовані відомості, обставини та факти, що мають значення для цієї справи. Тим більше вказані обставини не свідчать про те, що відеозапис отриманий з порушенням встановленого законодавством порядку з неналежного джерела, неналежним суб`єктом тощо.

Під час розгляду справи судом не встановлено будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що працівники поліції були упереджені при фіксації вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та при складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як і не встановлено під час розгляду справи в суді й будь-яких даних про застосування щодо нього незаконних методів примусу чи інших дій, які б могли призвести до порушення його прав та неправомірного складання протоколу.

Крім того, неповнота відеозапису не стала перешкодою для сторони захисту в ідентифікації обставин та фактів, зафіксованих на ньому, та підтвердженні належності цього відеозапису до обставин даної справи. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що наданий відеозапис з нагрудної камери працівників поліції є належним та допустимим доказом.

Посилання сторони захисту, що поліцейським не роз`яснено ОСОБА_1 його права, в тому числі права на захист, суд не приймає, оскільки, протокол про адміністративне правопорушення, в якому були роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у Вишгородському районному суді, підписаний ОСОБА_1 власноручно. Таким чином, ОСОБА_1 мав змогу виразити свою незгоду з обставинами, викладеними в протоколі та засвідчити письмово, однак цим правом не скористався та підписав протокол без жодних зауважень.

Посилання захисника на невідповідність дати та часу, зазначених в направленні на огляд водія транспортного засобу, даті та часу фактичного складення протоколу, у зв`язку з чим є недопустимими доказами, не заслуговують на увагу, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовані поліцейським факти, які підтверджені ОСОБА_1 , зафіксовано саме ті події, що передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення та відбувалися після цього, а також, що вказані події мають відношення саме до складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Посилання захисника на встановлення відсутності ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , після прибуття до місця служби судом не приймаються, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено саме за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, а саме відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не залежно від результату такого огляду, вже після відмови та складення протоколу не може бути доказом відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи доводи щодо не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортними засобами, то суд звертає увагу, що буквальне тлумачення положень ст. 266 КУпАП дає можливість зробити висновок, що відсторонення від керування транспортним засобом та огляд на стан алкогольного сп`яніння є окремими процедурами. Вказаний висновок підтверджується використанням формулювання «підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».

У зв`язку з цим порушення процедури відсторонення від керування транспортними засобами не впливає на процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння (в тому числі у випадку відмови від проходження зазначеного огляду), оскільки ч. 6 ст. 266 КУпАП визначено, що лише порушення правил проведення огляду має наслідком недійсність його результатів.

Всі інші доводи захисника суд не може прийняти до уваги, оскільки вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, зазначені захисником невідповідності не є суттєвими та такими, що доводять невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і не знайшли свого підтвердження.

Що стосується доводів адвоката з приводу закриття провадження по цій справі із-за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній не перебував 03.01.2024 року у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується наданим ним висновком медичного огляду з метою виявлення сп`яніння за №9 від 23.06.2024 року 013 годині 14 хвилин, з якого слідує, що у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, суд встановив наступне.

Так, як вже зазначалося вище ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,

- а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

- а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП містить кілька окремих (самостійних) складів дисциплінарних проступків, які відрізняються за об`єктивною стороною (зовнішнім проявом). Зокрема, правопорушення, яке полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані сп`яніння, є відмінним від правопорушення, яке полягає в ухиленні осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Отже, предмет доказування у справі про адміністративне правопорушення відрізняється залежно від того, за вчинення якого саме порушення складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до підп. «а» п. 2.9 ПДР України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А згідно із приписами п. 2.5 ПДР України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за №1103 - водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися у спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим Міністерством охорони здоров`я України вимогам. При цьому п. 7 вказаного Порядку визначено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. А у п. 8 Порядку вказано, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735, згідно з п. п. 6, 7 р. І якої - огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Пунктом 3 р. I цієї Інструкції зазначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктами 4, 5, 6 р. ІІ Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Пунктом 9 р. ІІ Інструкції встановлено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, системний аналіз положень вказаної Інструкції свідчить, що водій у разі відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`янінням на місці зупинки транспортного засобу або висловлення незгоди з його результатами, направляється поліцейським до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення огляду встановлення такого сп`яніння.

Як вже зазначалося вище, відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП - огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться у присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. А ч. 5 цієї статті КУпАП зазначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Судом під час розгляду зазначеної справи встановлено, що інспектор ВРПП Вишгородського РУП вбачаючи, у водія транспортного засобу ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, у присутності двох свідків, пропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» та медичний огляд у закладі охорони здоров`я, від чого водій відмовився, посилаючись на те, що він тверезий. При цьому цей факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» так і медичного огляду у закладі охорони здоров`я зафіксований у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується матеріалами відеозапису з нагрудної камери інспектора ВРПП Вишгородського РУП та письмовими поясненнями свідків. А відтак, дії ОСОБА_1 містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), про що складений протокол про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що в даному випадку підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП стала його відмова від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є окремою підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стан алкогольного сп`яніння особи може бути встановлений лише за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», або медичного огляду в закладі охорони здоров`я відповідним лікарем, при цьому поліцейський для складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння під час безпосереднього спілкування має пересвідчитись, що в особи наявні визначені Інструкцією ознаки стану алкогольного сп`яніння, які відображаються у протоколі, а також у присутності двох свідків зафіксувати у протоколі дії водія щодо ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інші доводи представника особи, яка притягається до відповідальності, а також висловлена позиція судом не приймаються до уваги, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та не впливають на висновки суду.

Таким чином судом повно, всебічно, об`єктивно й неупереджено досліджено письмові матеріали, надані уповноваженим правоохоронним органом (протокол про адміністративне правопорушення, направлення, акт, письмові пояснення свідків, розписка тощо), які зібрані й задокументовані органом Національної поліції без участі суду.

Суд вважає, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За порушення встановлених правил співіснування особа піддається примусу у вигляді накладення стягнення, користуючись яким, суспільство забезпечує погодженість особистих і суспільних інтересів, скеровує поведінку особи у необхідне, суспільно корисне русло. Отже, юридична відповідальність для особи застосовується невідворотно, якщо є позитивно виражені умови для настання такої відповідальності та немає негативно виражених умов для її усунення. Відповідальність є мірою людини. Людина постає вольовою особою завдяки розуму, а завдяки волі і свободи вона відповідає за свої вчинки. Так, юридична відповідальність передбачає для порушника настання обов`язків зазнавати несприятливих наслідків у вигляді особистого, майнового та іншого характеру, вид і міра яких передбачені санкціями правових норм. Суд звертає увагу на те, що вид і міра за вчинення діяння, передбаченого ст. 130 КУпАП втратило значення, як дрібного делікту, оскільки роками відповідальність за такі діяння посилюється та є резонансними в національній системі права через настання суспільно небезпечних наслідків, а відтак діяння за ст. 130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними та допустимим і доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність та вважає за можливе призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем, на посаді начальника травматологічного відділення військової частини, має позитивну характеристику за місцем служби, у лікаря нарколога, психіатра на обліку не перебуває.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, застосувати стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Разом з тим, відповідно до п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», військовослужбовці звільнені від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх інстанціях.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 130, 283 і 284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя С.В. Олійник