Провадження № 3/127/9969/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2024 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.12.2023 року близько 19:00 год. в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного (словесно ображала) та економічного (виганяла з будинку) характеру відносно свого співмешканця ОСОБА_2 , чим могла завдати шкоду його здоров`ю.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином шляхом направлення смс-повідомлення. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, про причини неявки остання не повідомляла.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року) наголошує, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження", враховуючи наведені обставини, та те, що ОСОБА_1 була обізнана про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за її відсутності.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши додані докази, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 428872 від 10.12.2023 року, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.12.2023 року, рапортом реєстрації повідомлення про домашнє насильство, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та копією форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 428872 від 10.12.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 10.12.2023 року близько 19:00 год. в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного (словесно ображала) та економічного (виганяла з будинку) характеру відносно свого співмешканця ОСОБА_2 , чим могла завдати шкоду його здоров`ю.

Згідно протоколу прийняття заяви при вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.12.2023 року, ОСОБА_2 просить прийняти міри до його співмешканки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка 10.12.2023 року о 19:00 год. ображала його нецензурною лайкою та виганяла з будинку.

Зі змісту заяви та письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він проживає за адресою АДРЕСА_1 , разом зі своє співмешканкою ОСОБА_1 , яка 10.12.2023 року близько 19:00 год., повернулась з роботи та на побутовому ґрунті у них виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_1 почала ображати його нецензурною лайкою та виганяти з будинку.

З форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства вбачається, що працівниками поліції встановлено високий рівень небезпеки ОСОБА_1 .

Так, із досліджених доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно 10.12.2023 року вчинила домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно свого співмешканця ОСОБА_2 , а саме ображала нецензурною лайкою та виганяла з будинку, чим могла спричинити шкоду його здоров`ю.

Сукупність вказаних доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_1 вчинено домашнє насильство, оскільки нею вчинено дії психологічного характеру, що полягають у нецензурних висловлюваннях та економічного характеру (виганяла з будинку) внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному та фізичному здоров`ю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, а саме умисне вчинення дій психологічного характеру (нецензурна лайка) та економічного характеру (виганяла з будинку), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого. Таким чином, суд визнає ОСОБА_1 винуватою у вчиненні вказаного правопорушення.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги обставини справи та особу порушника, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на вищевказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, 173-2, 283, 284, КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: