Номер провадження3/205/3856/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Терещенко Т.П., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення разом з протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 011187 від 15 липня 2024 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 011187 від 15 липня 2024 року встановлено, що 14 липня 2024 року приблизно о 14 годині 13 хвилин ОСОБА_1 перебувала за адресою: АДРЕСА_1 , де погрожувала та ображала свою невістку, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими судом про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явились, причин поважності своєї неявки суду не надали, тому суд, вважаючи їх причини неявки не поважними, розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. На суд покладено обов`язок повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що судом було зроблено.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Так, згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повністю підтверджена доказами, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності та взаємозв`язку, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАВ №011187 від 15 липня 2024 року, складеним з дотриманням вимог, передбачених ст.ст.254-256 КУпАП, заявою та поясненнями ОСОБА_2 від 14 лютого 2024 року.

У своїй сукупності ці докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно із положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суддею враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, даних про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступеня її вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують її відповідальність, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 частини 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 605,60 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 9, 23, 33, 36, 173-2, 245, 251, 256, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та притягнути її до адміністративної відповідальності, наклавши стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. в дохід державного бюджету.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: Т.П. Терещенко