Справа № 204/7999/24
ПОСТАНОВА

іменем України

27.09.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 20.07.1999 Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, РНОКПП НОМЕР_2 , працюючого водієм в «Екологія-Д», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 , його захисника Бочкаря Р.В., малолітнього потерпілого ОСОБА_2 та його законного представника ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

28.07.2024 о 20:00 годині на Воронцовському пляжі міста Дніпра, ОСОБА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), залишив малолітнього сина ОСОБА_4 , 11 років, самого і пішов у невідомому напрямку, чим неналежно виконував покладені на нього батьківські обов`язки і був не в стані в повній мірі виконувати їх, чим порушив вимоги ст. 150 СК України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, не визнав та пояснив, що він залишив ОСОБА_5 пляж близько 19:30 години, проте сина на пляжі не залишав, оскільки син сам втік, через те, що сину подзвонила його мати. У стані алкогольного сп`яніння він не перебував.

У відповідності до письмових пояснень ОСОБА_1 слідує, що 28.07.2024 він разом із своїми малолітніми дітьми: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 поїхали на Воронцовський пляж. Спочатку купалися в річці, після чого сплатив для дітей одну годину гірки з басейном. Підійшла дівчина, з якою він познайомився, вона попрохала приглядіти і за її донькою, на що він погодився. Через хвилин 10 дівчина повернулася та вони роззнайомилися, почавши спілкуватися, розповідаючи один одному про свої проблеми. Коли година оплати за гірку закінчилася, вони забрали дітей та пішли на пляж. Він з доньками пішов купатися в річку, а син ОСОБА_8 залишився з дівчинкою на покривалі грати в телефонні ігри. Коли вони повернулися з річки, син ОСОБА_8 сказав, що записав номер телефону дівчинки для гри он-лайн. На що він настояв його стерти. ОСОБА_8 стер номер телефону та заплакав. Близько 18:55 години вони почали викликати таксі, щоб їхати додому, поки автомобілів не було в їх районі, він пішов купатися з доньками до річки, коли повернувся ОСОБА_8 вже не було. Дівчина з донькою сказали, що його сину зателефонувала мама та він поїхав додому. Зазначив про те, що можливо його мама забрала на таксі, можливо підговорила його, щоб він від нього втік. Коли він подивився в поле зору, його вже не було. Доньок він не міг кинути. Близько 19:25 години приїхав автомобіль таксі, коли їхали, він дивився по дорозі, сина не було. Приїхавши додому, зателефонував своїй мамі ОСОБА_9 , вона вийшла, забрала доньок. Він поїхав на трамваї шукати сина. Приїхав на вокзал, дійшов до площі ОСОБА_10 , його не було, повернувся додому. Біля під`їду сиділа його мати та повідомила, що хвилин 20 назад приходила його дружина ОСОБА_11 разом із синами ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , забрали доньок, висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою, вдарила її рукою по щоці та плюнула в неї. Після чого ОСОБА_11 пішла додому, зачинила двері із внутрішньої сторони та не впускала їх додому. Після чого вони викликали поліцію, проте ОСОБА_14 так і не відчинила двері, поліція їм нічим не допомогла. Він поїхав в гараж, мати залишилася сидіти в коридорі.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 180792 від 31.07.2024, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- письмовою заявою ОСОБА_3 до поліції про те, що її чоловік ОСОБА_1 28.07.2024 о 20:00 годині за адресою: місто Дніпро, Воронцовський пляж, забув їхнього малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пішов у невідомому напрямку, чим неналежно виконував покладені на нього батьківські обов`язки і був не в стані виконувати їх, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- поясненнями малолітнього потерпілого ОСОБА_2 , 2013 р.н., в судовому засіданні про те, що він разом із батьком ОСОБА_1 та його сестрами перебував на Воронцовському пляжі, де відбувся конфлікт між ним та батьком через те, що він, сидячі на покривалі, попросив телефон у дівчинки, щоб вдома з нею пограти у ігри через Інтернет. Коли батько це почув, сказав видалити номер її телефону. За час їх перебування на пляжі мати цієї дівчинки разом із його батьком чотири рази ходили за пивом, яке вживали на пляжі. Коли батько пішов з сестрами купатися, він сидів на покривалі, взяв пакет, склав речі, чекав їх. В якийсь момент батько пішов із його сестрами та нічого йому не сказав. Він подзвонив мамі в сльозах, розповів про те, що батько його залишив на пляж і мама йому допомогла порадами повернутися додому. Він спочатку пішов на трамвай № 9, переїхав на правий берег. Далі на наступній зупинці пересів на 11 трамвай і дістався додому, де його зустріла бабуся і сказала, що він сам у всьому винен. Зазначив, що батько в той день був до нього агресивний, його обличчя було червоне, а жінка, яка з ним була, постійно падала;

- письмовим поясненням малолітнього ОСОБА_2 від 31.07.2024, з якого вбачається, що 28.07.2024 о 20:00 годині на Воронцовському пляжі його батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відпочивав з ним, його двома сестрами: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , пив з чужою жінкою алкогольні напої, з якою була донька 9 років. Він з дівчиною обмінявся телефонами, на що батько розізлився на нього, накричав, сказав, щоб він видалив її мобільний телефон і не заважав йому. ОСОБА_15 взяла до рук пакет, батько взяв ОСОБА_16 на руки і пішов в одну сторону з дівчатами, тією жінкою та її донькою, а він пішов в іншу сторону. Коли дійшов до зупинки, подзвонив мамі, все розповів, сказав, щоб вона не турбувалась, сів на один трамвай, а потім на другий, приїхав додому самостійно близько 22:30 години. Близько 22:00 години дівчат привела його бабуся;

- поясненням в судовому засіданні законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_3 , як свідка, про те, що 28.07.2024 приблизно о 12:45 годині її чоловік ОСОБА_1 взяв із собою дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та поїхав на лівий берег міста, на ОСОБА_5 пляж, а вона з сином ОСОБА_13 залишилася вдома. Приблизно о 20:30 годині того ж дня син ОСОБА_8 зателефонував їй у сльозах та сказав, що батько ОСОБА_8 був з якоюсь жінкою, він з нею поїхав з пляжу, а син залишився на пляжі сам. Вона заспокоїла сина, казала, що може на останні гроші викликати йому таксі, збиралася їхати за ним, але ОСОБА_8 сказав, що вже сів у трамвай № 9. Син сказав, що він на площі ОСОБА_10 та самостійно сяде на трамвай № 11 та доїде додому, прийшов о 21:30 годині. Після сина прийшов чоловік ОСОБА_8 зі своєю мамою, грюкали у двері, але вона їх не пускала, тому що злякалася за власне життя та здоров`я, але вони викликали поліцію. Дана ситуація викликала у неї обурення, оскільки чоловік безвідповідально відноситься до дітей;

- відомостями зі служби 102 про те, що від ОСОБА_3 надійшло повідомлення про те, що 31.07.2024 о 20:49 годині за адресою: АДРЕСА_1 заявниця скаржиться, що чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ображає, бажав смерті заявниці та вигнав заявницю з дітьми з квартири на вулицю;

- звукозаписом розмови ОСОБА_1 із поліцейським, в якій ОСОБА_1 підтверджує факт залишення малолітнього сина ОСОБА_8 на пляжі.

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_9 , яка повідомила, що подія 28.07.2024, яка відбулася на Воронцовському пляжі, їй відома зі слів її сина ОСОБА_1 , який ввечері на таксі привіз її онуків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , а сам поїхав шукати сина ОСОБА_2 . Їй телефонувала невістка та повідомила, що її чоловік ОСОБА_1 загубив сина ОСОБА_8 . Коли її син повернувся, невістка ОСОБА_11 виставила їх речі та сумки за двері, вони не могли попасти до квартири, внаслідок чого викликали поліцію.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

За таких обставин вважаю, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП як такі, що виразилися в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання малолітніх дітей.

Оцінюючи пояснення ОСОБА_1 , який не визнав свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення, виходжу з того, що сам ОСОБА_1 підтвердив в суді факт залишення свого малолітнього сина на пляжі, чім батько наразив свого малолітнього сина на небезпеку, а з пояснень малолітнього потерпілого ОСОБА_2 та його матері ОСОБА_3 , допитаної як свідка, слідує, малолітній ОСОБА_1 самостійно дістався дома у вечірній час після того, як його батько ОСОБА_1 залишив його на пляжі, а тому не визнання ОСОБА_1 своєї вини слід розцінювати лише як бажання останнього уникнути відповідальності за вчинене.

Заперечення ОСОБА_1 з приводу того, що він не перебував на пляжі з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), був в стані в повній мірі виконувати свої батьківські обов`язки спростовані в суді поясненнями малолітнього потерпілого ОСОБА_2 , який в судовому засіданні пояснював про те, що батько декілька разів придбавав пиво, яке вживав з невідомою жінкою, через що був до нього агресивний, його обличчя було червоним, вказана жінка постійно падала, через що батько не приділяв йому уваги та залишив самого на пляжі.

Пояснення допитаного в суді свідка ОСОБА_9 є такими, що не підтверджують та не спростовують факту залишення ОСОБА_1 свого малолітнього сина ОСОБА_8 на пляжі, а тому судом відхиляються.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у стадії розірвання шлюбних відносин; між вказаним подружжям є спір щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_1 пояснив в суді, що він спричиняв дружині тілесні ушкодження, за що був засуджений, але штраф сплатив.

Суддя вважає, що вищевказані обставини щодо сімейних взаємовідносин ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_3 жодним чином не впливають на виконання обов`язків батьками, передбачених ст. 150 СК України, а тому не впливають на висновки судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який офіційно не працевлаштований, приймаючи до уваги ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: В.О.Лисенко