Справа №: 486/1400/24 Провадження № 3/486/782/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г. А.,

при секретарі Маляновій А.А.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , без участі потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ст. 173, ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу ВАД №196952 від 13 серпня 2024 року, 12 серпня 2024 року о 16:30 годині ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_3 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме, вчинив сварку, під час якої висловлювався її адресу нецензурною лайкою та словесно погрожував фізичною розправою, в результаті чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, як домашнє насильство, тобто умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.

12 серпня 2024 року о 06:30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , вчинив хуліганські дії, а саме, висловлювався нецензурною лайкою, поводив себе неадекватно, чіплявся до перехожих, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачені ст. 173 КУпАП, як дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

В судовому засідання ОСОБА_1 пояснив, що дійсно порушив громадський порядок та спокій громадян. Щодо співмешканки лише сварився з нею, фізичною розправою не погрожував, бійку вчиняти не намагався.

Потерпілі в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив два правопорушення, справи про які одночасно розглядаються судом, суд вважає за необхідне адміністративні справи № 486/1400/24, №486/1412/24, провадження № 3/486/782/2024, № 3/486/791/2024 об`єднати в одне провадження та надати справі № 486/1400/24 провадженню № 3/486/782/2024.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В силу ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

Відповідно до ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.

Згідно рапорту, 13 серпня 2024 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №4605 від 13 серпня 2024 року, як домашнє насильство. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено, що 13 серпня 2024 року о 17:23 год. звернулась ОСОБА_3 , в якій просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який 12 серпня 2024 року о 16:40 год. перебував біля її квартири АДРЕСА_4 , чим порушив тимчасовий заборонний припис, також висловлювався в її бік нецензурною лайкою. Проводиться перевірки.

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 від 13 серпня 2024 року, остання просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який близько 16:40 години 12 серпня перебував біля її квартири АДРЕСА_4 , чим порушив ТЗП, також висловлювався в її бік нецензурною лайкою.

Також до матеріалів справи долучені аналогічні заяві, письмові пояснення ОСОБА_3 від 13 серпня 2024 року та копія постанови від 09 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Долучені до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали свідчать лише про ту обставину, що ОСОБА_1 висловлювався в бік потерпілої нецензурною лайкою, будь-яких інших діянь фізичного, економічного чи іншого характеру ОСОБА_1 не вчиняв.

Порушення вимог тимчасового заборонного припису, на який у своїй заяві та поясненнях посилається потерпіла, в провину ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення не ставиться та і самого тимчасового заборонного припису до протоколу не додано.

Окрім того, хоча до протоколу про адміністративне правопорушення і долучено постанову суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, посилання на таку кваліфікуючу ознаку як повторність тобто, вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП, сам протокол про адміністративне правопорушення також не містить.

Свідків вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП встановлено не було.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_3 не з`явилась, що позбавляє суд можливості допитати її та в сукупності з іншими доказами встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростованими доказами факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_3

Вищевказане свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП є підставою для закриття адміністративного провадження.

За таких обставин, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, окрім його особистих пояснень, наданих в судовому засіданні, підтверджується відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 147181 від 12 серпня 2024 року, копією письмових пояснень ОСОБА_2 .

При визначенн ОСОБА_1 виду і розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, тому суд вважає необхідним, накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене ст. 173 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ч. 2 ст. 36, ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Справи про адміністративні правопорушення № 486/1400/24, №486/1412/24, провадження № 3/486/782/2024, № 3/486/791/2024 відносно ОСОБА_1 за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП об`єднати в одне провадження та надати справі № 486/1400/24 провадженню № 3/486/782/2024.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та призначити останньому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 51 (п`ятдесят одна) гривня.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня отримання постанови на розрахунковий рахунок адміністративного штрафу: UA0014476, одержувач Миколаїв.ГУК/тгмЮжноукраїнськ/21081100, Код , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, КЕКД 21081100, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу стягнути подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (М.КИЇВ ГУК у м.Києві/м.Київ/993783 Казначейство України (ел. адм. подат.) UA00106 Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України) «00» Без деталізації за відомчою ознакою) судовий збір розміром - 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова