Справа № 367/7803/24
Провадження №3/367/2731/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 вересня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

Головуючого судді: Шестопалової Я.В.,

при секретарі: Янковому І.Л.,

за участі особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

потерпілої: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності: постановою Ірпінського міського суду Київської області від 22.05.2024 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, постановою Ірпінського міського суду Київської області від 18.06.2024 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, постановою Ірпінського міського суду Київської області від 01.07.2024 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

27.07.2024 року о 20:00 год. гр. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , в присутності дитини ОСОБА_3 , а саме: погрожував фізичною розправою, ображав нецензурною лайкою, чим було завдано психологічної травми, правопорушення вчинено повторно протягом року, тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з протоколом не погодився, свою вину не визнав та пояснив, що 27.07.2024 року він приїхав додому, за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає тимчасово. Перебуваючи вдома, він почав гратися із своїм сином ОСОБА_3 , та через деякий час його дружина ОСОБА_2 , після вжиття алкогольних напоїв, почала конфлікт під час якого виганяла його з дому. Після таких слів дружини, ОСОБА_1 вийшов на двір та через деякий час приїхала поліція й склала протокол відносно нього. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що він не погрожував ніяким чином своїй дружині, вважав, що ніякого насильства він не вчиняв, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні суду пояснила, що вона з ОСОБА_1 на даний момент перебуває в офіційному шлюбі, але декілька місяців тому вона подала до суду заяву про розлучення. Зазначила, що 27.07.2024 року, ОСОБА_1 прийшов до неї додому, за адресою: АДРЕСА_1 , в даному будинку вона проживає тимчасово, оскільки він належить її сестрі, яка виїхала за кордон, ОСОБА_1 вона дозволила деякий час пожити в цьому будинку. Разом із тим, протягом останніх місяців ОСОБА_2 просила ОСОБА_1 знайти собі інше житло, оскільки проживати однією сім`єю вони більше не можуть. Так, 27.07.2024 року вона в черговий раз попросила ОСОБА_1 залишити будинок, однак останній відмовився та влаштував конфлікт, після чого ОСОБА_2 викликала поліцію та в цей час ОСОБА_1 почав погрожувати фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою. Також, потерпіла зазначила, що така поведінка ОСОБА_1 триває вже декілька місяців, він постійно створює конфлікти, погрожує та кричить в присутності дитини. Крім того, ОСОБА_2 повідомила, що ОСОБА_1 періодично висловлює свої погрози і під час телефонних розмов. ОСОБА_2 зазначила, що на даний момент вона змінила місце проживання, щоб у ОСОБА_1 не було до неї вільного доступу.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, беручи до уваги пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення потерпілої, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Приписами ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4, 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Таким чином, під домашнє насильство психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї. Під домашнє фізичне насильство підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно нанесено побої, заподіяно тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 , маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод, систематично, цілеспрямовано та навмисно, на протязі тривалого часу, вчиняє дії психологічного насилля відносно ОСОБА_2 , а саме: словесні образи, погрози, залякування, внаслідок чого у ОСОБА_2 з`явилось відчуття побоювання за свою безпеку, було спричинено емоційну невпевненість та вона нездатна самостійно захистити себе від таких дій ОСОБА_1 ..

Провина ОСОБА_1 підтверджується наявними документами в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 241696 від 27.07.2024 року, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.07.2024 року, письмовими та усними поясненнями потерпілої, поясненнями ОСОБА_1 , які не спростовують наявні в матеріалах справи докази, копіями постанов суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП.

У зв`язку з чим, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, суд приходить до висновку, що йому необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що буде необхідним і достатнім, з метою виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 23-40-1, 173-2, 245, 256, 268, 276-284, 294 КУпАП, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання - три місяці з дня її винесення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд 1-ї інстанції шляхом подання у 10-ти денний строк, з дня винесення постанови, апеляційної скарги.

Суддя: Я.В. Шестопалова