ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024

Справа № 497/2091/24

Провадження № 3/497/886/24

30.09.2024 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

при секретарі Жукової Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Болграді адміністративний матеріал, який надійшов з Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Виноградівка Болградського району Одеської області, громадянина України, займаючого посаду інспектора прикордонної служби вищої категорії - начальника групи відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", НОМЕР_1 прикордонного загону, військової частини НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий 30.06.2020 року, дійсний до 30.06.2030 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.172-15 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №26-2024/СП від 22.08.2024 року, майстер-сержант ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою призначеною до складу прикордонного наряду "Старший зміни прикордонних нарядів" на відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", НОМЕР_1 прикордонного загону, пребуваючи за місцем несення служби в районі населеного пункту АДРЕСА_2 , діючи протиправно, недбало ставлячись до військової служби, в умовах особливого періоду, на порушення вимог ст.ст.9,11,16,17,26 Статуту внутрішньї служби Збройних Сил України, ст.ст.1,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; ст.2 Закону України "Про Державну прикордонну службу України", ст.27 Закону України "Про державний кордон України"; п.п.1,6.,7 ч.2 п.3 ч.5 розділу ІІ "Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України" затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 19 жовтня 2015 року №1261, п.9 розділу V, п.16,17 розділу ІХ "Інструції про порядок використання автомобільної та бронетанкової техніки в Державній прикордонній службі України в мирний час", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.07.2017 № 595, обов`язки з військової служби належним чином не виконував, у період з 09 години 00 хвилин 07.07.2024 року по 09 годину 00 хвилин 08.07.2024, контроль за рухом машини марки Mitsubishi L200 із номерним знаком НОМЕР_5 не здійснював, перевірку готовності машин і наявності правильно оформлених документів у водіїв не перевіряв, контроль за діями "Чергового підрозділу" щодо здійснення організації та контролю випуск машини з території містечка, (у тому числі й машини, які прикомандировані та тимчасово перебувають на території містечка) та ведення службової документації не проводив, чим сприяв іншим військовослужбовцям у безконтрольному використанні службового автомобіля в позаслужбовій час у власних цілях; а саме 20.07.2024 року було виявлено солдата ОСОБА_2 під час використання ним транспортного засобу марки Mitsubishi L200 у власних цілях із зміненим номерним знаком на "цивільний".

Протокол про адміністративне правопорушення складено заступником керівника Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону Брагар Д.В. відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 17.09.2024 року свою вину не визнав та пояснив, що він з 27 червня 2024 року приступив до виконання обов`язків начальника групи інспекторів ПСВІП "Нові Трояни" відділу прикордонної служби, а з 10 липня 2024 року по 28 липня 2024 року перебував у відпустці. У період з 09:00 години 07.07.2024 року по 09:00 годину 08.07.2024 року він виконував наказ на охорону ДКУ в п/н "СЗПН". Перед вибуттям у рейс автомобіля Mitsubishi L200 із номерним знаком НОМЕР_5 він здійснив перевірку зовнішнього вигляду водія. Після прибуття групи "тип С" 07.07.2024 по 08.07.2024 вони не зверталися до чергової служби для обліку т/з Mitsubishi L200, в книзі контролю та утримання транспортних засобів, та не подали дорожній лист, тому, що даний транспортний засіб знаходився в межах ділянки відповідальності віпс "Нові Трояни", тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.172-15 КУпАП. Просив відкласти розгляд справи для можливості надання ним доказів його перебування у відпустці.

В судове засідання 30.09.2024 року ОСОБА_1 не з`явився, заздалегідь надав суду докази його перебування у відпустці, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, письмових пояснень суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту даної правової норми вбачається, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності тільки у разі вчинення дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується недбале ставлення до військової служби, яке виразилося у неналежній організації служби, що призвело до використання транспотрного засобу марки Mitsubishi L200 солдатом ОСОБА_2 у власних цілях.

Диспозицією ч.2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, визначеного ст. 172-15 КУпАП є військова службова особа.

Згідно з приміткою до ст. 172-13 КУпАП під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 26 квітня 2002 року організаційно-розпорядчі обов`язки це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Адміністративно-господарські обов`язки це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов`язки постійно, а й тоді, коли вона робить це тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов`язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.

Працівники підприємств, установ, організацій, які виконують професійні (адвокат, лікар, вчитель тощо), виробничі (наприклад, водій) або технічні (друкарка, охоронник тощо) функції, можуть визнаватися службовими особами лише за умови, що поряд із цими функціями вони виконують організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські обов`язки.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 з 09:00 години 07.07.2024 року по 09:00 годину 08.07.2024 року не здійснював контроль за рухом машини марки Mitsubishi L200, що призвело до того, що 20.07.2024 року було виявлено солдата ОСОБА_2 , який використовував транспортний засіб у власних цілях.

ОСОБА_3 надав суду копію відпускного квитку за вих.№08/1265 від 27.06.2024 року, відповідно до якого він з 10.07.2024 року відбув у щорічну основну відпустку за 2024 рік терміном 15 календиарних днів з наданням 3 днів для проїзду в межах України (місце проведення відпустки Волинська область, м.Новолинськ), при цьому зазначено дату повернення до місця проходження служби 28 липня 2024 року, або в разі невикористання днів для проїзду - 25 липня 2024 року (а.с.79).

Так, судом встановлено, що на підставі наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 27 червня 2024 року №429-ОС, ОСОБА_1 призначено на посаду начальника групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " відділу прикордонної служби 2 категорії, тобто з 27 червня 2024 року він зайняв керуючу посаду (а.с.13).

Відповідно до п.4 Посадової інструкції начальника групи інспекторів, він несе відповідальність згідно із законодавством України за неякісне або несвоєчасне виконання посадових обов`язків, бездіяльність, порушення норм поведінки та обмежень, пов`язаних з військовою службою (а.с.14-17), але матеріали справи не містять доказів ознайомлення ОСОБА_1 з данною інструкцією, та на неї відсутня дати її затвердження Начальником загону. Інстукція роздрукована з програми за вих.№02.21/8225/24-Вн від 16.02.2024.

06.07.2024 року В.о.начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 було видане бойове завдання мобільній групі для виконання завдань на ділянці відповідальності віпс " ІНФОРМАЦІЯ_2 " до якої увійшли ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , термін роботи з 07.07.2024 року до окремого розпорядження, при цьому у бойовому завданні зазначено, що їм буде виданий транспортний засіб марки Mitsubishi L200 із номерним знаком НОМЕР_5 .Також у завданні зазначено, що службу вони повинні організовувати за рішенням начальника ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_3 " за попереднім погодженням з В.о.начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 .

Як вбачається з інвентарної картки №ОЗ-647979 обліку об`єкта основних засобів - транспортного засобу Mitsubishi L200 із номерним знаком НОМЕР_5 , матеріально-відповідальною особою на підставі вимоги №156 від 20.05.2024 є ОСОБА_9 (а.с.45-46).

Судом також досліджено книгу контролю експлуатації та утримання транспортних засобів відділення інспекторів прикордонної служби "Нові Трояни" за період з 26.06.2024 року по 24.07.2024 року, відповідно до якої 07.07.2024 року відсутня запис про видачу транспортного засобу Mitsubishi L200 із номерним знаком НОМЕР_5 будь-якій особі, мається тільки запис 21.07.2024 року про видачу ключів від цього транспортного засобу Манько (а.с.57-61).

Але доказів того, що ОСОБА_1 як начальник групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " 07.07.2024 року був відповідальний за видачу транспортних засобів, або був старшим зміни, тощо суду надано не було.

Також з об`єктивної сторони, дане правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою, службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків ( у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду тощо), не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.

З наведеного вбачається, що для встановлення факту недбалого ставлення до військової служби є необхідним встановити не тільки факт невиконання військовослужбовцем певного обов`язку, але й те, що він мав місце саме внаслідок недбалості, тобто у зв`язку із тим, що особа за наявності реальної можливості виконання своїх обов`язків проявила до них байдужість та несумлінність.

Надані суду докази, матеріали провадження, не свідчать поза розумним сумнівом про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому правопорушення, оскільки ними підтверджується лише фактйого перебування на певній посаді.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява N 25).

Крім того, у справі "Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom" (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та додані до протоколу.

У зв`язку з чим, в матеріалах справи є лише сумніви щодо наявності вини в діях ОСОБА_1 , відтак згідно статті 62 Конституції України суд такі сумніви повинен трактувати на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад та подія адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає за необхідне провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 33-35, 172-15 ч.2, 221, 247, 268, 280, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя В.А.Раца