Справа № 603/565/24
Провадження № 3/603/356/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2024 р. м. Монастириська:

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І. М.

розглянувши матеріали, що надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 (м. Монастириська) відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , не працюючого, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався

- за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2024 року близько 17 год 00 хв, ОСОБА_1 перебуваючи за місцем проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_2 , що виражалось в нецензурній лайці, погрозах, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілої (Справа №603/565/24).

Окрім цього, 24.08.2024 року близько 14 год 00 хв, ОСОБА_1 , за місцем спільного проживання, що по АДРЕСА_1 , контактував із мамою ОСОБА_2 та не впускав її у житловий будинок чим порушив винесений йому терміновий заборонний припис серії АА№254434 від 20.08.2024 року (Справа №603/575/24).

Також, 25.08.2024 року близько 11 год 00 хв, ОСОБА_1 , за місцем спільного проживання, що по АДРЕСА_1 , контактував із мамою ОСОБА_2 та не впускав її у житловий будинок, чим порушив винесений йому терміновий заборонний припис серії АА№254434 від 20.08.2024 року (Справа №603/577/24).

26.08.2024 року близько 10 год 00 хв, ОСОБА_1 , за місцем спільного проживання, що по АДРЕСА_1 , контактував із мамою ОСОБА_2 та не впускав її у житловий будинок, чим порушив винесений йому терміновий заборонний припис серії АА№254434 від 20.08.2024 року (Справа №603/586/24).

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованих йому правопорушеннях визнав повністю у вчиненому розкаявся про вчинене жалкує, а тому просить суворого його не карати.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку вчинення домашнього насильства та невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Окрім визнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні вищевказаних правопорушень підтверджується належними та допустимими доказами, що були предметом перевірки в судовому засіданні.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень підтверджується такими засобами доказування:

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення від 20.08.2024 року серії ВАД №223371;

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення від 26.08.2024 року серії ВАД №279363;

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення від 26.08.2024 року серії ВАД №279362;

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення від 26.08.2024 року серії ВАД №163719;

-даними письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 які містяться в матеріалах справ;

-даними письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справ;

-даними термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА 254434 від 20.08.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 було заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, ОСОБА_2 , на 10 діб з 18 год 55 хв 20.08.2024 року до 20 год 00 хв 30.08.2024 року.

Оцінюючи встановлені судом обставини та аналізуючи вимоги законодавства, що регулюють спірні правовідносини суд констатує наступне.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суб`єктом цього адміністративного правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру саме до одного із членів своєї сім`ї (домашнє насильство), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство (саме такий вид домашнього насильства, інкримінований ОСОБА_1 ) - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення насильства психологічного характеру.

Також, положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

-терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Цей припис виноситься у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно з ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст. 33 КУпАП, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, пом`якшуючі обставини щире розкаяння у вчиненому, обтяжуючі обставини судом не встановлені, а також беручи до уваги те, що даними діями нікому не завдано шкоди, дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, що передбачено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Саме таке стягнення на переконання суду буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості та невідворотності відповідальності та відповідатиме меті адміністративного стягнення.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн 00 коп штрафу в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян