ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2024 Справа №607/19630/24 Провадження №3/607/8293/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Нужди Ф.Т., розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Головного управління ДПС у Тернопільській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , працюючої на посаді головного бухгалтера Тернопільського міського шляхового ремонтно-будівельного підприємства «Міськшляхрембуд»,

за ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного бухгалтера Тернопільського міського шляхового ремонтно-будівельного підприємства «Міськшляхрембуд», порушила терміни сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за червень 2024 року, граничний строк сплати якого сплив 30.07.2024, а фактична дата сплати 31.07.2024, чим порушила порядок ведення податкового обліку, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Нужда Ф.Т., подавши відповідне клопотання, в судовому засіданні вказав про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення. В обґрунтування таких вимог просив врахувати незначний строк порушення терміну сплати податкового зобов`язання, а саме один день, дані про особу ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, визнає свою вину у вчиненні поставленого їй у провину адміністративного правопорушення та щиро розкаюється у вчиненому, а також усунула виявлене порушення шляхом сплати більшої суми податкового зобов`язання, ніж те, яке підлягало до сплати за червень 2024 року.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Нужди Ф.Т. та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозицію ч. 1 ст. 163-2 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у порушенні керівниками та іншими посадовими особами підприємства, установи, організації встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування податку на додану вартість.

Суб`єктом вказаного правопорушення є керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій.

Як видно, диспозиція ч. 1 ст. 163-2 КУпАП в частині несвоєчасного подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів) є бланкетною нормою, тобто такою, що відсилає до положень законодавства, якими визначено порядок надання податкової декларації та строки розрахунків з бюджетом, а також строки сплати податкового зобов`язання.

Відповідно до абз. 1, 2 пункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з п. 203.1 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (п. 203.2 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді головного бухгалтера у Тернопільському міському шляховому ремонтно-будівельному підприємстві «Міськшляхрембуд», тобто є посадовою особою вказаного підприємства.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення N 894/19-00-04-05 від 09.09.2024, складеному у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 ; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 09.09.2024; акті про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість Тернопільського міського шляхового ремонтно-будівельного підприємства «Міськшляхрембуд» () від 05.08.2024 № 9672/19-00-04-05/14047614; копіях рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень з штрихкодовими ідентифікаторами АТ «Укрпошта»: 931 та 792; копіях квитанцій АТ «Укрпошта» від 05.08.2024 та 21.08.2024; повідомленні уповноваженої особи -начальника Тернопільського відділу податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС у Тернопільській області Овсійчук Л. від 20.08.2024 № 13916/6/19-00-04-05-04.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Таким чином, оцінюючи досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 як посадової особи Тернопільського міського шляхового ремонтно-будівельного підприємства «Міськшляхрембуд», наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, а саме несвоєчасне подання посадовою особою підприємства платіжного доручення на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Будь-яких обставин, які б спростовували зазначений висновок суду і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує вимоги ст. ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд зазначив, що при призначенні покарання для того, щоб втручання було пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно з положеннями статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Отже, враховуючи наведене, дані про особу ОСОБА_1 , яка є особою пенсійного віку та щодо якої відсутні в матеріалах справи відомості про притягнення її до адміністративної відповідальності раніше, в тому числі за порушення порядку ведення податкового обліку, незначний строк порушення терміну сплати податкового зобов`язання з податку на додану вартість, те, що на даний момент зазначене правопорушення остання усунула, а також те, що вчинене правопорушення не завдало будь-якої шкоди іншим особам, державному або громадському порядку, не призвело до тяжких наслідків і не становить великої суспільної шкідливості, а тому є малозначним, вважаю можливим, на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи. Судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності, на підставі ст. 22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяІ. М. Царук