Справа № 541/2665/24
Номер провадження3/541/1014/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Вірченко О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 10 липня 2024 року серії ААД № 679901, 07 липня 2024 року о 23 год 30 хв. у м. Миргороді по вул. Хорольській, 44Б ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Vektra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , скоїв ДТП, а саме здійснив наїзд на опору на АЗС «Автотранс», після чого залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав, зазначив, що автомобілем марки «Opel Vektra» він керує за довіреністю. 07 липня 2024 року о 23 год 30 хв. по дорозі до м. Миргорода в автомобілі закінчилося пальне, тому автомобіль заштовхали на територію АЗС № 21 «Автотранс», за кермом сиділа його невістка Ліза, яка зачепила опору. ОСОБА_1 з працівниками АЗС вирішили не викликати працівників поліції, домовились вирішити питання відшкодування школи наступного дня. На автомобілі пошкоджень не було, працівників поліції не викликали, схему ДТП складали у його відсутність, протокол склали у його відсутність через три дні.

Захисник ОСОБА_2 просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки двигун в автомобілі не був увімкнений; за кермом сидів не ОСОБА_1 ; працівників поліції одразу не було викликано; протокол, схема місця ДТП складалися через три дні, а саме 10 липня 2024 року, без участі та повідомлення ОСОБА_1 .

Вислухавши ОСОБА_1 , захисника Сахно Є.В., свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до наступного висновку.

У відповідності зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 122-4 КУпАП відповідальність за цією статтею настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: a) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

В протоколі про адміністративне правопорушення від 10 липня 2024 року серії ААД № 679901 зазначено, що 07 липня 2024 року о 23 год 30 хв. у м. Миргороді по вул. Хорольській, 44Б ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, скоїв ДТП, а саме здійснив наїзд на опору на АЗС «Автотранс», після чого залишив місце пригоди.

Однак, матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 залишив місце ДТП, до якої він причетний.

Пояснення свідка ОСОБА_3 , надані в судовому засіданні, свідчать про те, що 07 липня 2024 року о 23 год 30 хв. за кермом автомобіля марки «Opel Vektra», коли автомобіль заїхав на територію АЗС, перебувала невістка ОСОБА_1 Ліза. В автомобілі закінчилося пальне, тому свідок та ОСОБА_1 штовхали автомобіль до АЗС, на території якої автомобіль зачепив колону. ОСОБА_1 домовився з працівниками АЗС вирішити питання з ремонтом колони зранку наступного дня, залишив свої контакти. Працівники заправки вирішили не викликати поліцію.

Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення, суддя звертає увагу на наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд. Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, оскільки будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що ОСОБА_1 скоїв ДТП, після чого водій залишив місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, не надано, суддя приходить до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, керуючись вимогами ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист праві основних свобод людини про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, належним чином не підтверджується, а тому провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 122-4, 213, 221, 283 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. М. Вірченко