ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/1350/24

Провадження № 3/293/829/2024

02 жовтня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглядаючи адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

17.09.2024 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №171968 від 14.09.2024, серії ААД №171967 від 14.09.2024, відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126 та ч.2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судових справ між суддями 17.09.2024 вищевказані адміністративні матеріали розподілені для розгляду судді Л.В.Лось.

Постановою від 18.09.2024 суд об`єднав в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №293/1350/24, №293/1351/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП.

Об`єднаній справі про адміністративні правопорушення постановив присвоїти єдиний унікальний номер судової справи №293/1350/24 та номер провадження 3/293/829/2024.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №171968 від 14.09.2024, 13.09.2024 о 23год 00 хв в с. Селянщина вул. Вишнева, гр. ОСОБА_1 керував т/з Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі або місці зупинки відмовився, що зафіксований на нагрудний відеореєстратор №7 поліцейського, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №171967 від 14.09.2024, 13.09.2024 23:00 год в с. Селяншина по вул. Вишнева гр. ОСОБА_1 керував т/з Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорія на право керування таким т/з, правопорушення вчинено повторно протягом року відповідно до постанови БАД №955933 від 04.12.2023, ст.126 ч.2 КУпАП, чим порушив п. 2.1 а. ПДР, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додатку «Viber» (а.с. 22).

При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_1 достеменно знав про складення відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення за ч.2 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КупАП, про що свідчать його підписи у протоколах про адміністративні правопорушення (а.с.2, 16). Однак за викликом до суду не з`явився про причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань суду не надав.

Вирішуючи питання про розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд керується ч.1 ст.268 КУпАП, яка вказує на те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Така позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст.17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Отже, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, з урахуванням вищенаведеного, суд уважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі ОСОБА_1 у зв`язку з чим розглядає справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 згідно вищезазначених протоколів, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.130 КУпАП суд зазначає наступне.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №171968 від 14.09.2024, 13.09.2024 о 23 год 00 хв в с. Селянщина вул. Вишнева, гр. ОСОБА_1 керував т/з Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі або місці зупинки відмовився, що зафіксований на нагрудний відеорегісратор №7 поліцейського, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повторно протягом року.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Отже, з об`єктивної сторони дане правопорушення містить три самостійні склади:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста - машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВС України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом, оскільки правопорушення за ст. 130 КУпАП уважають закінченим з того моменту, коли така особа розпочала рух і рухалась на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

За змістом п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У цьому провадженні обов`язковими елементами об`єктивної сторони складу правопорушення, є факт керування особою транспортним засобом, та сам факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, особою, яка керує таким транспортним засобом.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 та Порядку направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до Розділу І п.п. 2-4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно до частини 1,2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Недотримання визначеної законом процедури є наслідком її недійсності, що встановлено ч. 5 ст. 266 КУпАП.

В силу положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час дослідження відеозапису в судовому засіданні судом встановлено, що відеозапис події з нагрудної бодікамери, долучений до матеріалів справи, фіксувався з порушенням вимог «Інструкції із застосування органами та підрозділами технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, зареєстрований в МЮ України 11.01.2019 за №28/3299, оскільки вказаний відеозапис є фрагментарним та не містить відображає обставини подій, що відбулися 13.09.2024 об 23:00 в с. Селянщина по вул. Вишневій за участі водія ОСОБА_1 . На відео відображені події 14.09.2024, за таких обставин не можливо встановити обставини події саме від моменту зупинки транспортного засобу до складення протоколу на водія за ч.2 ст.130 КУпАП, тому останній не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зокрема, з наявного в справі відеозапису суд не має можливості встановити про повідомлення ОСОБА_1 виявлених ознак алкогольного сп`яніння; відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та відмови за направленням пройти такий огляд у найближчому медичному закладі та самої конкретної належної пропозиції (згідно ст.266 КУпАП, Інструкції, Порядку) поліцейського пройти ОСОБА_1 огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння - в медичному закладі.

Крім того, під час перевірки відеозапису, судом не встановлено самого факту зупинки транспортного засобу (з відеозапису видно лише, що особа перебуває біля транспортного засобу).

Зазначені у сукупності дані свідчать про те, що огляд водія у даному випадку здійснений з порушенням норм ст. 266 КУпАП.

Працівниками поліції на підтвердження подій, що відбулися 13.09.2024 об 23:00 в с. Селянщина по вул. Вишневій за участі водія ОСОБА_1 надані пояснення осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в своїх поясненнях вказують на перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та те, що останній керував автомобілем 13.09.2024.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 171968 від 14.09.2023 в графі свідки чи потерпілі зроблено запис про відсутність таких, натомість у фабулі протоколу міститься інформація про наявність зафіксованого правопорушення на нагрудний відеореєстратор №7 поліцейського та значиться у графі до протоколу додається - DVD диск та матеріали по справі.

Отже оскільки статус осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не визначено та їх пояснення не вказують на те,що вони були свідками того як ОСОБА_1 зупинили працівники поліції під час керування транспортним засобом, працівниками поліції було запропоновано останньому пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння, в гр. ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження такого огляду. За таких обставин суд не приймає до уваги письмові пояснення зазначених осіб.

Врховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б беззаперечно вказували на обставини подій, що відбулись 13.09.2024 за участі водія ОСОБА_1 .

Жодні інші належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні. В ході судового розгляду таких доказів також суду не надано.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд уважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 3 ст.62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд наголошує, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.126 КУпАП суд зазначає наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №171967 від 14.09.2024, 13.09.2024 23:00 в с. Селяншина по вул. Вишнева гр. ОСОБА_1 керував т/з Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорія на право керування таким т/з, правопорушення вчинено повторно протягом року відповідно до постанови БАД №955933 від 04.12.2023, ст.126 ч.2 КУпАП, чим порушив п. 2.1 а. ПДР, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

Склад правопорушення частини 5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до диспозиції частин 2, 3, 4 ст. 126 КУпАП, передбачено відповідальність за:

- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом;

- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами;

- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Натомість, матеріали справи не містять доказів що вказують на факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 13.09.2024 о 23:00 год., оскільки відеозапис, що міститься в матеріалах справи не містять фіксації подій, що мали місце 13.09.2024 за участі водія ОСОБА_1 . Таким чином відеозаписом не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Отже, за відсутності об`єктивної сторони складу правопорушення, а саме відсутність зафіксованого факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 позбавляє суд можливості кваліфікувати дії останнього за ч.5 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин суд дійшов до переконання, що в матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 171967 від 14.09.2024 не міститься достатніх і належних доказів, які б у своїй сукупності встановлювали наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, у діях ОСОБА_1 .

Водночас суд позбавлений можливості самостійно кваліфікувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та відшукувати докази.

Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 256 КУпАП протокол є єдиним документом, у якому зазначається суть правопорушення, тобто це є фактично те обвинувачення, яке висунуто особі від імені держави відповідними посадовими особами та має доводитись належними доказами у розумінні ст.251 КУпАП.

Під час розгляду справи суддею у межах порушеного провадження надається правова оцінка діянню на предмет його протиправності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За таких обставин суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КпАП України є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 3 ст.62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні за ч.5 ст. 126 КУпАП та ч.2 ст. 130 КУпАП не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч.2 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.1,7,8,9,23,26,33-35, ч.2ст. 130,ч.5 ст. 126, 268,278,280-287,307,308КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

2. Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області .

Суддя Людмила ЛОСЬ