Справа № 131/1381/24
Провадження № 3/131/569/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 року м. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Коваль А.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована і проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянки України,

за участю: прокурора Струсь О.Ю., Лисобик В.А.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією від 12.09.2024 року №575, ОСОБА_1 , будучи 19.01.2021 звільненою з посади державного кадастрового реєстратора відділу у Іллінецькому районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, будучи згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 та п. 27 Розділу ХІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 09.02.2024 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік (2021) (після звільнення) чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, за даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 лише 09.02.2024 о 23:03 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування особи за минулий рік (2021) (декларація після звільнення), хоча у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2021 рік до 31.01.2024.

Отже, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені інкримінованого їй адміністративного правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася. Суду пояснила, що дійсно несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2021 рік (декларацію після звільнення).

Прокурор Струсь О.Ю. у судовому засіданні вважав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, просив визнати її винною та накласти на неї адміністративне стягнення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 зазначеної статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування є суб`єктами, на яких поширюється дія зазначеного Закону.

Відповідно до наказу №32 від 18.01.2017 ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_2 призначено з 19.01.2017 на посаду державного кадастрового реєстратора відділу у Іллінецькому районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області.

Згідно наказу №7-к від 15.01.2021, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_3 звільнено з посади державного кадастрового реєстратора відділу у Іллінецькому районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області з 19.01.2021.

Згідно посадової інструкції ОСОБА_3 , дана посада відноситься до категорії посад «В» державної служби, з якою остання була ознайомлена 03.02.2020.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені № 014174 серія НОМЕР_2 від 20 липня 2023 року ОСОБА_2 змінено на ОСОБА_1 .

Отже, з урахуванням вищевказаних положень антикорупційного законодавства, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, був зобов`язаний до 31 березня 2024 року подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , в порушення вищезазначених приписів Закону України "Про запобігання корупції", подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік 09.02.2024 о 23:03 год., тобто несвоєчасно.

Таким чином, вину ОСОБА_1 у несвоєчасному поданні декларації підтверджують наступні досліджені в судовому засіданні письмові докази:

- протокол №575 про адміністративне правопорушення, пов`язане із корупцією, від 12.09.2024;

- роздруківка із Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

-документи, надані з ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області;

- пояснення ОСОБА_1 ;

- пояснення ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи всі обставини справи, а також наявні у справі докази, в тому числі визнання вини ОСОБА_1 , суд вважає, що вина останньої у вчиненні корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП підтверджується в повному обсязі.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні на особу адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника та ступінь його вини.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає, що з метою виховання останньої та запобігання вчинення нею нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Статтею 40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з особи яка притягується до відповідальності на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», ст.33, 40-1, 172-6,283-285,294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія, не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 (три) місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання апеляційної скарги.

Суддя: