П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина Дубановська

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши в м. Біла Церква справу про адміністративне правопорушення за протоколом № 17/1/2/1-4101нб від 27 серпня 2024 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНКОПП: НОМЕР_1 , працюючого офіцером управління військової частини НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 4 ст. 212-6 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

згідно із протоколом, 27 серпня 2024 року о 10 год 00 хв на території військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) у кабінеті управління, у ході огляду ПЕОМ DELL (номер 07146), який закріплений за офіцером управління в/ч НОМЕР_2 майором ОСОБА_1 було виявлено факти несанкціонованого копіювання ним службової документації в сфері оборони з грифом обмеження доступу «Для службового користування».

Так, комісією за участі двох представників в/ч НОМЕР_2 зафіксовано факти копіювання службових документів із нанесеним грифом обмеження доступу «Для службового користування» і складено відповідний акт огляду ПЕОМ.

Так, ОСОБА_1 зберігав на некатегорованому вищевказаному ПЕОМ DELL (номер 07146) електронний документ «Потреби в особовому складі, ОВТ та МТЗ ОКП», який містить інформацію щодо озброєння, техніки зв`язку, засобів індивідуального захисту та іншу інформацію в/ч НОМЕР_2 та має гриф обмеження доступу «Для службового користування» та зареєстрований за №Вх35дск від 05 липня 2023 року.

Таким чином, ОСОБА_1 використовуючи некатегорований ПЕОМ без комплексного технічного захисту інформації, здійснив копіювання службового документу із нанесеним грифом обмеження доступу «Для службового користування», чим порушив вимоги законодавства України в сфері захисту інформації з обмеженим доступом (Закон України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», «Правила забезпечення захисту інформації в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно- комунікаційних системах», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2006 року № 373, «Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 736) та створив передумови до витоку (розголошення) інформації з обмеженим доступом в сфері оборони. Поруч із цим фактів розголошення такого роду відомостей чи їх витоку технічними каналами не виявлено.

ОСОБА_1 своїми діями свідомо здійснив порушення вимог законодавства України в сфері захисту інформації з обмеженим доступом, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 212-6 КУпАП.

В ході розгляду протоколу, ОСОБА_1 визнав, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 212-6 КУпАП, за обставин викладених в протоколі.

Згідно із ч. 4 ст. 212-6 КУпАП, незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі -

тягне за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією незаконно виготовлених копій баз даних.

Відповідно до п. 13 Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містить службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 736, створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів з грифом «Для службового користування» в установах здійснюється відповідно до вимог законодавства, що регулює питання роботи з електронними документами та питання електронного документообігу.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол, надані до нього докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 КУпАП, що, окрім його пояснень, стверджується:

- протоколом, де зазначено, що: «27 серпня 2024 року о 10 год 00 хв на території військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) у кабінеті управління, у ході огляду ПЕОМ DELL (номер 07146), який закріплений за офіцером управління в/ч НОМЕР_2 майором ОСОБА_1 було виявлено факти несанкціонованого копіювання ним службової документації в сфері оборони з грифом обмеження доступу «Для службового користування».

Так, комісією за участі двох представників в/ч НОМЕР_2 зафіксовано факти копіювання службових документів із нанесеним грифом обмеження доступу «Для службового користування» і складено відповідний акт огляду ПЕОМ.

Так, ОСОБА_1 зберігав на некатегорованому вищевказаному ПЕОМ DELL (номер 07146) електронний документ «Потреби в особовому складі, ОВТ та МТЗ ОКП», який містить інформацію щодо озброєння, техніки зв`язку, засобів індивідуального захисту та іншу інформацію в/ч НОМЕР_2 та має гриф обмеження доступу «Для службового користування» та зареєстрований за №Вх35дск від 05 липня 2023 року.

Таким чином, ОСОБА_1 використовуючи некатегорований ПЕОМ без комплексного технічного захисту інформації, здійснив копіювання службового документу із нанесеним грифом обмеження доступу «Для службового користування», чим порушив вимоги законодавства України в сфері захисту інформації з обмеженим доступом (Закон України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», «Правила забезпечення захисту інформації в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно- комунікаційних системах», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2006 року № 373, «Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 736) та створив передумови до витоку (розголошення) інформації з обмеженим доступом в сфері оборони. Поруч із цим фактів розголошення такого роду відомостей чи їх витоку технічними каналами не виявлено.

ОСОБА_1 своїми діями свідомо здійснив порушення вимог законодавства України в сфері захисту інформації з обмеженим доступом, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 212-6 КУпАП»;

- обов`язками офіцера (управління) військової частини НОМЕР_2 ;

- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 09 березня 2022 року № 28, ;

- актом огляду ПЕОМ від 27 серпня 2024 року, згідно якого, зокрема, установлені обставини викладені у суті учиненого адміністративного правопорушення.

Отже, сукупність викладеного свідчить, що в діях ОСОБА_1 є подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 КУпАП, тобто незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у електронній формі.

Згідно із ч. 1 ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Отже, зважаючи на характер вчиненого правопорушення, майновий стан ОСОБА_1 , обставини, які пом`якшують покарання щире розкаяння винного та відсутність обставин, які обтяжують адміністративне стягнення та те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягався, суддя вважає, що досягнення мети адміністративного стягнення, визначеного у ст. 23 КУпАП, а саме виховання винного в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових правопорушень, можливе шляхом призначення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 КУпАП у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п. 5 Перехідних положень ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Таким чином, розмір штрафу, який має сплатити ОСОБА_1 становить 10 х 17 = 170 гривень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір справляється в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, суддя вважає за необхідне, звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись ст. 40-1, ч. 4 ст. 212-6 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 стягнення, передбачене ч. 4 ст. 212-6 КУпАП у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіІрина ДУБАНОВСЬКА