ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/47/24Головуючий у 1-й інстанції Сидорак Г.Б.
Провадження № 33/817/343/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.3 ст. 172-20 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - адвоката Драус О.О.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Драус О.О. на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 17220 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Як визнав суд, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, займаючи посаду ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, в умовах особливого періоду, 09.01.2024 о 21 год. 10 хв. на території ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) під час виконання обов`язків військової служби вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто, поява військовослужбовця на території ІНФОРМАЦІЯ_2 в нетверезому стані та виконанні ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинене в умовах особливого періоду.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Драус О.О. ставить питання про скасування вищевказаної постанови Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2024 року та закриття провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи відносно ОСОБА_1 складені з порушенням вимог КУпАП та Інструкції Про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення ЛВТ № 01 від 09 січня 2024 року складений не уповноваженою на те особою, як це передбачено п.14 ст.255 КУпАП.

Звертає увагу суду, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 , перебував у стані сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби.

Крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП шляхом появи на території ІНФОРМАЦІЯ_2 в нетверезому стані та виконання ним обов`язку військової служби в нетверезому стані, вчинене в умовах особливого періоду. Разом з тим, будь-яких доказів щодо перебування ОСОБА_1 09 січня 2024 року о 21:10 год на території ІНФОРМАЦІЯ_2 до матеріалів справи не долучено.

Апелянт вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не знаходиться в зоні бойових дій, а відтак територію даного відділу не можна вважати як військову частину, як це йдеться у статті ст.172-20 КУпАП.

Таким чином, сторона захисту переконана, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, апелянт просить скасувати постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.3 ст.172-20 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Одночасно адвокат ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з мотивів пропуску цього строку з поважаних причин, так як копію оскаржуваної постанови сторона захисту отримала лише 28 березня 2024 року, що підтверджується матеріалами справи.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явився. Разом з тим, захисник ОСОБА_1 адвоката Драус О.О. повідомила суд про можливість розгляду справи без його участі, що є узгодженою їх позицією стосовно апеляційного розгляду.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Драус О.О., яка підтримала подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2024 року та закрити провадження у справі; розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апелянту слід поновити строк на апеляційне оскарження та відмовити у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги, вимоги закону суддею першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З огляду на вищезазначене, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість та законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не встановлено.

Так, судом надана правильна юридична оцінка протоколу про адміністративне правопорушення серії ЛВТ №01 від 09.01.2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, займаючи посаду ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, в умовах особливого періоду, 09.01.2024 о 21 год. 10 хв. на території ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) під час виконання обов`язків військової служби вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто, поява військовослужбовця на території ІНФОРМАЦІЯ_2 в нетверезому стані та виконанні ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинене в умовах особливого періоду.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП, тому суд обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як докази у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 172-20 КУпАП передбачено, що розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння - тягнуть за собою накладення штрафу або арешт з утриманням на гауптвахті.

Відповідно до ч.3 ст.172-20 КУпАП дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, - тягнуть за собою накладення штрафу або арешт з утриманням на гауптвахті.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який продовжувався.

Судом встановлено, що з 18.10.2023 у 5 відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 проходить військову службу по мобілізації підполковник ОСОБА_1 , що вбачається з Витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.10.2023 №286 та посвідчення офіцера НОМЕР_1 , а отже, є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

09 січня 2024 року під час проведення перевірки посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 стану дотримання вимог законів України військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_1 в діях окремих військовослужбовців встановлені ознаки військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що також вбачається з рапорту начальника патруля ТЗВ ВСП ОСОБА_2 .

Згідно з актом № 1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, 09.01.2024 року о 21 год. 45 хв. у Тернопільському ЗВ ВСП ЗСУ було проведено огляд ОСОБА_1 за допомогою аналізатора вмісту парів алкоголю «Алконт-М», за результатами якого проба позитивна 2% (квитанція тест № 666). ОСОБА_1 з результатами згоден.

При цьому, як слідує з акту, огляд було проведено у присутності двох свідків, тому вважаю що вимоги ст.266-1 КУпАП були дотримані.

Також в матеріалах справи наявний чек (роздруківка) з результатами огляду, яким засвідчено, що за результатом проведеного огляду з використанням технічного приладу газоаналізатора «Алконт-М» (повірка дійсна до 30.10.2024 року) виявлено вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 2, 00 проміле.

Крім цього, в суді першої інстанції були допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили добровільне проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння та визнання ним результату огляду, в медичний заклад їхати відмовився. При продуванні з метою захисту прав ОСОБА_1 була присутня запрошений адвокат ОСОБА_3 зазначив, що він є повноважною особою на складення протоколу, про що подав суду Витяги з Наказів №69-О-від 03.07.2023 року та № 93 від 27.09.2023 року.

Отже, на переконання апеляційного суду, вищевказані зібрані по справі докази свідчать про те, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, в умовах особливого періоду 09.01.2024 о 21 год 10 хв появився в нетверезому стані на території ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), а також перебував в нетверезому стані під час виконання ним обов`язків військової служби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що протокол щодо ОСОБА_1 складено неуповноваженою особою, то суд апеляційної інстанції такі доводи оцінює критично.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 року №329, протокол про правопорушення, передбачені статтями 172-10-172-20 КУпАП, складається: командиром (начальником) військової частини або уповноваженим ним командиром підрозділу (далі - уповноважена посадова особа військової частини) у разі виявлення ним безпосередньо факту вчинення підлеглим військовослужбовцем (військовозобов`язаним) військового адміністративного правопорушення або отримання інформації про вчинення такого правопорушення від інших осіб; уповноваженою посадовою особою органу військового управління, органу управління Служби правопорядку, органу управління ДССТ у разі виявлення нею безпосередньо факту вчинення військовослужбовцем (військовозобов`язаним) військового адміністративного правопорушення або отримання інформації про вчинення такого правопорушення від інших осіб.

Як свідчать матеріали справи, майор ОСОБА_3 був уповноваженою особою на складення протоколу, про що свідчать Витяги з Наказів №69-О-від 03.07.2023 року та №93 від 27.09.2023 року, які містяться в матеріалах справи, а отже, це не суперечить вимогам ст. 255 КУпАП.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, з протоколом про військове адміністративне правопорушення ЛВТ №01 від 09.01.2024, ОСОБА_1 ознайомлено в повному обсязі, роз`яснено останньому його права, такий складений в установленому законом порядку, підписаний ОСОБА_1 особисто та добровільно, без зауважень, при цьому дії майора ОСОБА_3 який склав такий протокол, ОСОБА_1 , оскаржені не були.

Безпідставними є твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 , перебував у стані сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби.

Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» передбачає, що у період дії воєнного стану не застосовуються норми статті 53, частини першої статті 65, частин третьої - п`ятої статті 67, статей 71, 73, 78-1 Кодексу законів про працю України та частини другої статті 5 Закону України «Про відпустки».

Відповідно до Функціональних та посадових обов`язків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , затверджених 02.01.2023 року, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 , серед іншого, зобов`язаний: знати та використовувати в повсякденній діяльності вимоги Конституції України, Законів України, постанов КМУ, наказів Директив Міністра Оборони України, начальника Генерального штабу ЗС, Головнокомандувача ЗС, Командувача Сухопутних військ ЗС, командувача оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 », та керуватися іншими керівними документами, які визначають порядок та організацію виконання обов`язків відповідно до займаної посади; підтримувати ІНФОРМАЦІЯ_1 у постійній готовності до виконання завдань за призначенням; встановити розпорядок дня та вимагати підтримання внутрішнього порядку від посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п.11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, затвердженого Законом від 24.03.1999 року № 548-XIV, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців зокрема обов`язок свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим.

Положеннями п.4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, затвердженого Законом від 24.03.1999 року №551-XIV, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Водночас стороною захисту не наведено доказів на підтвердження того, що 09.01.2024 року ОСОБА_1 не виконував службових обов`язків, що ставить під сумнів доводи апеляційної скарги.

Під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції встановлено, що 09.01.2024 року о 21 год. 10 хв. ОСОБА_1 появився в нетверезому стані на території ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), а також перебував в нетверезому стані під час виконання ним обов`язків військової служби, що підтверджується вищезазначеними письмовими доказами та поясненнями свідків, наданими суду першої інстанції.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не знаходиться в зоні бойових дій, а відтак територію даного відділу не можна вважати як військову частину, як це йдеться у статті ст.172-20 КУпАП, з огляду на те, що ч.1 ст.172-20 КУпАП зазначено не тільки військові частини, але, в тому числі, військові об`єкти.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку застосування зброї і бойової техніки з`єднаннями, військовими частинами і підрозділами Збройних Сил під час виконання ними завдань у районі проведення антитерористичної операції у мирний час" від 14.02.2018 №68) військовий об`єкт - ділянки місцевості, будівлі, споруди, які постійно чи тимчасово використовуються з`єднанням, військовою частиною і підрозділом Збройних Сил для виконання завдань або розміщення та укриття особового складу, зберігання бойової техніки або військового майна; військові транспортні засоби, озброєння та військова техніка, а також об`єкти, які підлягають захисту і охороні (обороні) Збройними Силами.

Як вбачається з "Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затвердженою постановою" Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. №154, безпосереднє керівництво територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки і контроль за їх діяльністю здійснюють відповідні оперативні командування, а загальне - Командування Сухопутних військ Збройних Сил, яке узгоджує основні питання діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з відповідними структурними підрозділами Генерального штабу Збройних Сил та Міноборони.

Тому, доводи захисника Драус О.О. , які вона зазначила в апеляційній скарзі та надала під час апеляційного розгляду, щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП; докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Драус О.О. є необґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Драус О.О. строк на апеляційне оскарження постанови Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Драус О.О. залишити без задоволення, а постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя