ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/2056/24 Суддя суду 1 інстанції: Ізмайлов І.К.
Провадження № 33/818/866/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., за участю ОСОБА_1 , захисника Зольнікової В.О., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Зольнікової В.О. на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.04.2024, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1970 року народження,

- визнана винною та притягнута до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 850 грн

Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн

Судом зазначено, що 12.03.2024 о 10 год 00 хв, у м. Харкові по пр. Олександрівському, 122, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Volkswagen Polo», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнилась в безпечності маневру та не впевнилась, що це створить небезпеку та перешкоди іншим учасникам руху, здійснила наїзд на припаркований автомобіль «Mazda CX-5», державний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Зольнікова В.О. просить скасувати судову постанову та ухвалити нову, якою закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовує не відповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та її захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, потерпілої ОСОБА_2 , яка заперечувала проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Визнаючи ОСОБА_1 винною суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення та на схему місця ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП та свідків, і надав їм належну правову оцінку.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 898868 від 14.03.2024 (а.с. 1), 12.03.2024 о 10 год 00 хв, у м. Харкові по пр. Олександрівському, 122, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Volkswagen Polo», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнилась в безпечності маневру та не впевнилась, що це створить небезпеку та перешкоди іншим учасникам руху, здійснила наїзд на припаркований автомобіль «Mazda CX-5», державний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ним не оскаржувалися.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що відноситься до правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючі обставини при накладенні стягнення на правопорушника не враховуються.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Хоча ОСОБА_1 і вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася не з її вини, однак протокол про адміністративне правопорушення складений працівником поліції лише відносно неї.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Суб`єктивні висновки захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення належним чином не підтверджені і не базуються на матеріалах справи, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.

Так, з огляду на матеріали справи, пояснення, надані учасниками ДТП та свідками, локалізацію та характер отриманих пошкоджень, узгоджується з іншими доказами, наявним у матеріалах справи.

Захисником не доведено що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Між тим, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити, що ОСОБА_1 , як учасник дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.03.2024 не позбавлена можливості звернутись за захистом своїх прав у порядку цивільного судочинства, якщо вважає винним в ДТП іншого її учасника.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Зольнікової В.О. залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.04.2024 в щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко