ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/231/24 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Щербатюка О.Д. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), який стягнуто в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Згідно постанови, 12.12.2023 о 06 год 18 хв, на автодорозі Т 2002 сполученням «Тернопіль-Скалат» в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ Daewoo» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів; почервоніння обличчя. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6820 ARLJ-0557» та огляду в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Щербатюк О.Д. просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2024 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

адміністративний протокол серії ААД №161088 від 12 грудня 2023 року не є належним доказом, оскільки до нього унесено додаткові записи (час вчинення адміністративного правопорушення) та виправлено час складання даного адміністративного протоколу після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано ОСОБА_1 ;

наявний у матеріалах справи відеозапис не підтверджує факт пропозиції працівниками поліції ОСОБА_1 пройти огляд у найближчому медичному закладі;

у матеріалах справи відсутнє направлення до медичного закладу на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння;

у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують те, що 12 грудня 2023 року керував транспортним засобом «ЗАЗ Daewoo» номерний знак НОМЕР_1 саме ОСОБА_1 ;

протокол про адміністративне правопорушення складено о 06 год 10 хв 12 грудня 2023 року, хоча на відеозаписі вказано 07:47:50 год 12 грудня 2023 року;

у матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудної камери поліцейського №200806 та реєстратора службового автомобіля;

працівниками поліції до матеріалів справи долучено оптичний диск з відеофайлами без цифрових підписів як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій;

протокол про адміністративне правопорушення оформлено не уповноваженою особою, тобто не тією особою, яка проводила огляд водія на визначення стану сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника - адвоката Щербатюка О.Д., які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2024 року, то воно підлягає поновленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Так, згідно з постановою судді, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без його участі 15 січня 2024 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відомості про направлення копії постанови судом першої інстанції ОСОБА_1 відсутні.

З матеріалів справи слідує, що захисник ОСОБА_1 - адвокат Щербатюк О.Д. 19 лютого 2024 року ознайомився із матеріалами справи та отримав копію оскаржуваної постанови, а апеляційну скаргу подав 29 лютого 2024 року.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 161088 від 12 грудня 2023 року, де викладені обставини вчинення ним адміністративного правопорушення; свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки за № П 51 QM 0044 083 23, чинного до 09 лютого 2024 року; письмовій розписці ОСОБА_2 від 12 грудня 2023 року про зобов`язання забрати т/з «ЗАЗ Daewoo» номерний знак НОМЕР_1 на тимчасове утримання та недопущення до керування водія ОСОБА_1 ; сертифікаті про відповідність вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, зареєстрованого у Реєстрі 05 липня 2023 р. № UA.MD.548-23, який дійсний до 04 липня 2028 року та Додатку до нього щодо технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820»; диску із відеозаписом, здійсненим поліцейським на місці події нагрудною камерою (реєстратором) №200806, з якого вбачається, що на пропозицію інспектора поліції, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного пристрою та в медичному закладі.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних даних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в оскарженій постанові по цій справі не вбачається.

Доводи апелянта про те, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують те, що 12 грудня 2023 року керував транспортним засобом «ЗАЗ Daewoo» номерний знак НОМЕР_1 саме ОСОБА_1 , є безпідставні, так як спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 161088 від 12 грудня 2023 року, який узгоджується із відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факту свого керування транспортним засобом.

Крім того, даними відеозапису із нагрудних камер працівників поліції (файл 00000__0004B.MP4) зафіксовано розмову працівника поліції із ОСОБА_1 з приводу того, що він керував транспортним засобом, на що останній не висловлює жодних заперечень з приводу факту керування ним транспортним засобом. Крім того, із відеозапису (файл 00000__0004B.MP4 з 07:05:05 год) вбачається, що при спілкуванні із водієм, на запитання працівників поліції Звідки і куди ви їдете? ОСОБА_1 повідомив Та з роботи їду. Також, в подальшому останній неодноразово визнавав той факт, що він керував транспортним засобом (файл 00000__0004B.MP4 з 07:12:00 год).

Твердження апелянта про те, що наявний у матеріалах справи відеозапис не підтверджує факт направлення працівниками поліції ОСОБА_1 на огляд у найближчому медичному закладі є надуманими, так як вони спростовуються наявними у справі доказами. Зокрема даними відеозапису (файл 00000__0004B.MP4 з 07:07:30 по 07:08:15 год) зафіксовано як працівник поліції, у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, що неодноразово було озвучено ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також проїхати у медичний заклад, однак, водій у категоричній формі відмовився. Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_1 неодноразово повідомляв працівникам поліції про те, що він вживав алкогольні напої (файл 00000__ 0004B.MP4 з 07:07:10 год).

Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутнє направлення до медичного закладу на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння є неналежними, оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд, тому в працівників поліції не було підстав оформляти направлення водія у відповідний медичний заклад.

За змістом положень частин третьої, четвертою ст.266 КУпАП підставою для оформлення направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я є попередня згода самого водія на проходження такого огляду, який згідно п.7 розділу 1, п.п.8,9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я за обов`язкової участі поліцейського не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Зібраними у цій справі доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_1 на місці його зупинки відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також відмовився проходити такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, що підтверджується долученим до справи та переглянутим в апеляційному суді відеозаписом, а тому доводи апеляційної скарги про скасування постанови суду через те, що поліцейськими не оформлено направлення на огляд є помилковими, оскільки складання протоколу - це процесуальні дії, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, в силу положень ст. 251 КУпАП є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. При цьому, наказом від 07 листопада 2015 року № 1395 Про затвердження Інструкції з оформленням поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не заборонено складання протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів різними працівниками поліції. Посилання захисника на те, що протокол про адміністративне правопорушення оформлено не уповноваженою особою, є безпідставним, оскільки скаржником не надано жодних доказів з приводу того, що ст.сержант поліції ОСОБА_3 не входила того дня до складу екіпажу патрульної поліції. За таких обставин, апеляційний суд вважає, що працівниками поліції при оформленні адміністративних матеріалів не допущено порушення вимог чинного законодавства, а матеріали справи не містять відомостей, що дають підстави вважати дії працівників поліції незаконними.

Той факт, що відеозаписи долучені до матеріалів справи не містять цифрових підписів як їх автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення їх копій, що на думку апелянта повинно мати наслідком визнання його недопустимим доказом, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки цей відеозапис здійснений у встановленому порядку нагрудною камерою працівників поліції і відсутні жодні відомості, які би ставили під сумнів достовірність подій і обставин, які ним зафіксовані.

Твердженням сторони захисту про те, що виправлення у протоколі про адміністративне правопорушення мають наслідком недопустимість цього протоколу апеляційний суд відхиляє, оскільки наявне у даному випадку виправлення є опискою, носить формальний характер і не змінює змісту протоколу щодо суті правопорушення, а тому не є підставою для закриття провадження у справі.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Щербатюка О.Д. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2024 року, відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя