Справа № 462/7588/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді Постигач О.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

28.09.2024 о 04 год 30 хв під час перевірки документів у пасажирів потягу № 705 «Київ - Львів - Перемишль» на території міжнародного пункту контролю «Львів» через державний кордон, який зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , була виявлена особа, яка надала на паспортний контроль паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_1 , виданий 10.05.2024 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час додаткового вивчення підстав для перетину державного кордону гр. України ОСОБА_3 додатково надала паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 29.09.2022 на ім`я ОСОБА_4 , тому використання чужого паспортного документу є порушенням. Отже ОСОБА_4 порушила вимоги п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, тобто здійснила спробу незаконного перетину ДКУ без відповідних документів, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала в повному обсязі.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Факт вчинення адміністративного правопорушення стверджується матеріалами адміністративної справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 283216 від 28.09.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 28.09.2024, рапортами від 28.09.2024, довідкою від 28.09.2024, рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України від 28.09.2024.

Враховуючи наведене, приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 суду не надано.

З врахуванням даних про особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого нею правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути ізОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч.2 ст.308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанову може бути оскаржено протягом 10-ти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя Постигач О.Б.