Справа №585/2224/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Цвєлодуб Г. О.
Номер провадження 33/816/80/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 вересня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Демченко А. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 585/2224/23 за апеляційною скаргою захисника МЕНЬКА Д. Д. на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30.05.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Менька Д. Д.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник МЕНЬКО Д. Д. просить поновити строк на апеляційне скарження, скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення в діях його підзахисного, оскільки справу було розглянуто у відсутність ОСОБА_2 , який про дату та час судового розгляду в порядку ст. 277-2 КУпАП не повідомлявся. Його підзахисний відмовився від проходження огляду на місці із застосуванням спеціального технічного засобу, а від проходження огляду в медичному закладі не відмовлявся, поліцейські в порушення визначеної законом процедури не пропонували пройти огляд в медичному закладі. ОСОБА_2 призваний на військову службу, обіймає посаду водія, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, дружина не працює і здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, має двох дітей. Строк на апеляційне оскарження вважає пропущеним з поважних причин, оскільки справу розглянуто без участі ОСОБА_2 , копію постанови останній отримав 15.06.2023, а з апеляційною скаргою звернуся 19.06.2023.

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30.05.2023 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування т/з строком на 1 рік. Стягнуто на користь держави 536,80 грн судового збору.

Згідно постанови, 21.05.2023 о 02 год. 40 хв. в м. Ромни по вул. Соборна ОСОБА_2 керував т/з ВАЗ 21063, н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом 3-х днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, а згідно ч. 2 ст. 294 цього Кодексу постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення; апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду, рівень якого має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві; щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість звернутись до суду для вирішення певного питання та з боку держави не повинно чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У рішенні від 28.01.2021 у справі «Кушнір проти України» ЄСПЛ, констатуючи порушення п. 1 ст. 1 Конвенції, зазначив, «…що право на доступу до суду передбачає право на отримання належного повідомлення про судові рішення, особливо у випадках, коли апеляційна скарга може бути подана у конкретно встановлений строк; заявник не був присутній у судовому засіданні суду першої інстанції, оскільки засідання проводилося на підставі письмових доводів сторін і, таким чином, без їхнього виклику; отже, заявник не знав зміст постанови, прийнятої за результатами розгляду його позову, у тому числі наведене судом обґрунтування; це означає, що він не зміг би оскаржити постанову своєчасно, не маючи її паперової копії…» (п. 30-32).

Враховуючи, що ОСОБА_2 не був присутній під час ухвалення суддею суду першої інстанції рішення, копію постанови отримав 15.06.2023, а апеляційну скаргу захисник подав 19.06.2023, то строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки цей процесуальний термін пропущений з поважних (об`єктивних) причин.

Вислухавши доводи захисника Менька Д. Д., який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 117495 від 21.05.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що водій ОСОБА_2 керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду відповідно установленого порядку, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується відеозаписами з спеціальних технічних засобів працівників поліції, на яких зафіксовані обставини зупинення т/з під керуванням водія ОСОБА_2 , виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, що стало початком процедури огляду на стан сп`яніння, відмови ОСОБА_2 від проходження огляду у встановленому законом порядку (а. с. 3);

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цьому доказу.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ, а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Таким чином, ОСОБА_2 , як особа, яка в цей день керувала транспортним засобом і щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, оскільки незалежно від причин зупинки т/з, водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги п. 2.5 ПДР, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), а кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, який повинен контролювати свій т/з таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку (п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що поліцейським при складанні відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього. При цьому вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення містить всі обов`язкові елементи, які закон встановлює до змісту протоколу (ст. 256 КУпАП), зокрема суть правопорушення (об`єктивна сторона) відмова особи, яка керує т/з, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, конкретний пункт ПДР 2.5 і нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги щодо недопустимості протоколу як доказу і неправильності як процесуального документу не відповідають фактичним обставинам справи і задоволенню не підлягають.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що водію ОСОБА_2 не пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, то вони повністю спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського і є безпідставними, оскільки ОСОБА_2 на неодноразові запитання поліцейського про те, чи згоден він пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, відповідав, що не згоден. При цьому поліцейський поінформував ОСОБА_2 , що у разі відмови від проходження огляду, відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, але ОСОБА_2 на це ніяк не відреагував.

Апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_2 повністю усвідомлював вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, розумів ситуацію, в якій він опинився, наслідки такої відмови та свідомо ухвалив рішення про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Твердження апеляційної скарги про неповідомлення судом ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи в порядку ст. 277-2 КУпАП, дійсно мало місце, але наявність такого факту не є істотним порушенням вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, оскільки у даному випадку права, свободи та законні інтереси ОСОБА_2 не були порушені, останній був повідомлений про час і місце судового розгляду поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а тому ОСОБА_2 був обізнаний про розгляд справи 30.05.2023 Роменським міськрайонним судом Сумської області, про що свідчать наявні у справі відеозаписи події та особистий підпис ОСОБА_2 у протоколі. Тобто, недотримання суддею суду першої інстанції процедури повідомлення про судовий розгляд в порядку ст. 277-2 КУпАП не призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини. При цьому необхідно зауважити, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, крім іншого, є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Послідовність викладення в диспозиціях правових норм наведених вище завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів адміністративного судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, охорона прав і свобод громадян, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків. При цьому невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

Крім того, судом апеляційної інстанції у повній мірі поновлено процесуальні права ОСОБА_2 , зокрема поновлений строк на апеляційне оскарження постанови судді, надана можливість приймати участь в апеляційному розгляді справи, обґрунтувати свою правову позицію, надавати докази, заявляти клопотання, залучити захисника, а також користуватись іншими процесуальними правами.

Відповідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, тому доводи апеляційної скарги про застосування до ОСОБА_2 положень ст. 22 КУпАП задоволенню не підлягають, оскільки правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є малозначним за своєю суттю, про що зазначено у примітці до ст. 22 КУпАП, згідно якої положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених ч. 3 і 4 ст. 51, ч. 4 ст. 121, ч. 5 ст. 122, ст. 122-2, 122-4, ч. 3 ст. 123, ч. 2-5 ст. 126, ст. 130 та 161-1 цього Кодексу.

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Поновити захиснику МЕНЬКУ Д. Д. строк на апеляційне оскарження постанови судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30.05.2023.

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30.05.2023 відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника МЕНЬКА Д. Д. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов