Справа № 732/1136/24 Головуючий у 1 інстанції Карпинська Н. М.
Провадження № 33/4823/817/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 03 вересня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 20 червня 2024 року о 21 год 35 хв, по вул. Захисників України, 121, у м. Городня, Чернігівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився за згодою водія із застосуванням приладу «Drager», результат огляду - 2,26 % (проміле), чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Посилається на те, що місцевий суд дійшов неправильних висновків, помилково визнавши сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, хоча доказів цього факту судом не було встановлено. Апелянт зазначає, що в порушенням вимог ст.34 КУпАП суд першої інстанції не визнав пом`якшуючими обставинами те, що ОСОБА_1 уперше притягується до адміністративної відповідальності, за кермо транспортного засобу ніколи в житті, крім цього разу, не сідав та не керував у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що він працює на посаді інструктора з практичної підготовки водіїв транспортних засобів у ФОП ОСОБА_3 і ця робота є для нього єдиним засобом існування, а у нього на утриманні перебуває ОСОБА_4 , 1982 р.н., якій потрібні постійні ліки та догляд. Також суд не врахував стан його здоров`я та відсутність обставин, що обтяжують його провину.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як убачається з матеріалів справи, у судовому засіданні місцевого суду ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у протоколі. Заявив про щире каяття та просив врахувати, що до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху він притягується вперше, стан сп`яніння при кермуванні автомобілем був прикрою випадковістю, його діяльність пов`язана із щоденним використанням транспортного засобу; позбавлення права керування транспортними засобами призведе до втрати ним роботи і позбавить його і підопічну (інваліда) основного джерела для існування. Просив застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу і не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 671970 від 20.06.2024, ОСОБА_1 , 20 червня 2024 року о 21 год 35 хв, по вул. Захисників України, 121, у м. Городня, Чернігівської області, керував автомобілем Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився за згодою водія із застосуванням приладу «Drager» , результат огляду - 2,26 % (проміле), чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього рух, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Як убачається з інформації з роздруківки приладу Drager Alcotest 6810, результат продування ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 2,26 проміле, з яким останній погодився та поставив свій підпис (а.с.7).

Посилання ОСОБА_1 на відсутність доказів керування ним автомобілем, не є переконливими, з огляду на таке.

Як убачається з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на місці зупинки автомобіль Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував із ввімкненим двигуном та із включеними фарами. На водійському сидінні знаходився ОСОБА_1 . На місці події також були присутні свідки, які викликали працівників поліції та надавали письмові пояснення стосовно порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху. Під час перевірки документів та спілкування з водієм у працівників поліції виникла підозра про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння про що йому було повідомлено. Після чого, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я; останній погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер»; результат огляду - 2,26 проміле, проти чого останній не заперечував. ОСОБА_1 поліцейським роз`яснено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Після складання протоколу, поліцейський вголос його зачитав ОСОБА_1 , який в подальшому відмовився підписувати протокол та надавати письмові пояснення (а.с.7).

Дійсно, водій ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, проте це не звільняло його від виконання обов`язків водія. Автомобіль самостійно, без водія, опинитися на дорозі не міг.

Відтак, апеляційний суд не має сумнівів, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання ним уникнути установленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 03 вересня 2024 року, щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний