Справа № 336/7723/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Вайнраух Лідія Анатоліївна розглянула справу у відношенні: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Запоріжжя, громадянина України, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , не працевлаштованого,

про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №221796 від 07.07.2024, - 07.07.2024 о 15-00 годині громадянин ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ухилився від передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , що призвело до того, що малолітня ОСОБА_2 , 07.07.2024 приблизно о 15-00 годині знаходилася на занедбаній будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , на останньому поверсі недобудови, заходила на кришу, що могло спричинити шкоду життю і здоров`ю дітей. Громадянин ОСОБА_1 в цей час не контролював досуг своєї дитини, чим порушив вимоги ч. 1, 2 ст. 150 СК України. Дії ОСОБА_1 під час складання протокола кваліфіковано за ч.1 ст.184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 присутній не був, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За змістом протокола обізнаний із місцем розгляду справи. У графі заяви та клопотання ОСОБА_1 просить обмежитись попередженням, зазначив, що зобов`язується контролювати досуг дитини, просить розглядати протокол без його участі.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 (Заява N 3236/03) наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Враховуючи наведене, вжиття всіх необхідних заходів для своєчасного виклику особи, суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , що не протирічить ч.1 ст.268 КУпАП.

Всебічно вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя дійшла висновку про те, що вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного вище адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження з огляду на таке.

Відповідно до ст.245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. За вимогами ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч.1 ст.184 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дітей. Права дитини підлягають спеціальному захисту на підставі положень Конвенції про права дитини від 20.11.1989. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, полягає у трьох різних формах: ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання дитини. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені, зокрема, у ст.150 СК України. Частиною другою вказаної норми врегульовано, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Тобто, в разі порушення даної норми необхідно дійти висновку про ухилення певної особи (батьків або осіб, які їх замінюють) від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання дитини.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладено однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав й обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, а також за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Суддею встановлено, що відповідно до ст.256 КУпАП та вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом МВС України за №1376 від 06.11.2015, у протоколі про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у певній статті КУпАП, за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

При цьому, склад правопорушення становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і водночас достатні для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Судом встановлено, що суть адміністративного правопорушення в протоколі викладена в загальних рисах, без зазначення об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, зокрема, який саме обов`язок з двох, передбачених ч.1,2 ст.150 СК України, з боку ОСОБА_1 не виконується, в який період часу, з конкретною вказівкою на форму вини.

Разом з цим, за змістом протокола не вказано, які саме вчинені дії / допущення бездіяльності з боку особи, відносно якої складено протокол, свідчать про порушення батьківських обов`язків, що не конкретизовано. Сам по собі факт недостатнього контролю дозвілля дитини не свідчить про бездіяльність особи, відносно якої складено протокол та винну поведінку.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як батьком та донькою.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Крім того, в матеріалах справи містяться копії опитування осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 07.07.2024 й копія паспорта ОСОБА_3 . Зазначені особи у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «Свідки», «Потерпілі» не вказані, їх відношення до справи не обґрунтовано, тому, виходячи з внутрішнього переконання суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вказані докази не відповідають нормі ст.251 КУпАП та відношення до вказаного правопорушення не мають.

Власне пояснення ОСОБА_1 не можуть бути покладені в основу судового рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Проте, з урахуванням наведеного вище, обов`язок доведення наявності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 з боку посадової особи, що склала протокол, не дотриманий в належний спосіб.

Жодних об`єктивних даних щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків не встановлено, а зазначена у протоколі подія у розумінні ст.184 КУпАП не може розцінюватися як таке ухилення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбачені ч.1 ст.184 КУпАП, відповідно, провадження в справі підлягає закриттю.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення речі та предмети для тимчасового зберігання не вилучались.

Керуючись ст.9, 184, 245, 247, 256, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в справі у відношенні ОСОБА_1 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 294 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015).

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Суддя Л.А. Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік