Провадження №33/812/303/24 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Соловйов О. В.
Доповідач апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі:

головуючої - судді Ямкової О. О.

за участю: секретаря Андрієнко Л. Д.

особи, яку притягнуто до

адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

захисника Толпекіна А. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Михайленка О. В. на постанову судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 9 травня 2024 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ЗСУ, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно до постанови судді, 21 січня 2024 року о 20 годині 18 хвилині на блокпосту «Переправа» по вулиці Садовій села Новотимофіївка Баштанського району Миколаївської області водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Opel Zafira», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або у медичному закладі, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.

Постановою судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 9 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, захисник адвокат Михайленко О. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, визнати ОСОБА_1 невинним та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою, не відповідає вимогам закону.

У скарзі зазначає про те, що судом не надано оцінку різниці в часі події, який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті поліцейського, не вирішено питання про наявність чи відсутність складення відносно ОСОБА_1 іншого протоколу про інше адміністративне правопорушення.

Ознаки сп`яніння, які наведені у протоколі, частково не відповідають ознакам, які визначаються відповідною інструкцією, та не підтвердженні доказами у справі.

Не звернута увага судом на вчинення працівниками поліції відносно ОСОБА_1 провокації зі схилення останнього до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, внаслідок чого відеозапис самої події є неповним. Не надана належна оцінка показанням свідка ОСОБА_2 щодо неправомірної поведінки поліцейських, якими було порушено встановлений законодавством порядок шляхом зловживання службовими повноваженнями та владою.

Також з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, але судом не надана цьому оцінка при ухваленні постанови.

Не зазначено у протоколі про притягнення особи до адміністративної відповідальності дані про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення.

Уся сукупність доказів у справі, що зібрана уповноваженими представниками поліції унеможливлює зробити висновок про добровільність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а свідчить про його схилення поліцейськими до певних протиправних дій з метою подальшого їх виявлення та порушення питання адміністративного переслідування.

На жаль, суд першої інстанції відсторонився від справедливого та правового розгляду справи та не надав оцінку вищезазначеним обставинам у своїй постанові, що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, у їх межах, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Толпекіна А. А., а також вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить до наступного.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою усіх наявних доказів, що містяться у справі та є будь-якими фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, у якій повинен міститися опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Так, за матеріалами справи ОСОБА_1 ставиться в провину порушення пункту 2.5 ПДР України, з огляду на який, він керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук та порушення мови, та відмовився від проходження огляду, як на місці зупинки, так і у медичному закладі. Усна відмова водія зафіксована поліцейськими за допомогою відеозапису без фіксації за допомогою технічних засобів відеозапису самого факту складення протоколу про адміністративне правопорушення, у якому повинні зазначатися ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду відповідно до статті 266 КУпАП та пункту 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 7.11.2015 за №1395 (далі Інструкція №1395).

Разом з тим, сам протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності ОСОБА_1 , без повідомлення особі його змісту та без відеофіксації факту його складення згідно до положень пункту 6 розділу Х Інструкції №1395. Водію ОСОБА_1 до складення протоколу про адміністративне правопорушення лише роз`яснені наслідки, що при відмові від проходження огляду на нього буде складено такий протокол.

З відеозапису вбачається, що поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про те, що його було зупинено за керування у стані алкогольного сп`яніння і на питання, чи вживав він алкогольні напої, ОСОБА_1 надає відповідь, що «ні». При тому поліцейським зазначаються ознаки сп`яніння ОСОБА_1 , як «нестійка хода та різкий запах алкоголю з порожнини роту» (а.с.15).

В той же час з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 прибув на блокпост «Переправа» 21 січня 2024 року о 19.30 годині, де у автомобіля, яким він керував виявлено забруднений номерний знак, а у нього, як водія (за рапортом поліцейського) ознаки алкогольного сп`яніння «різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя та тремтіння пальців рук». Внаслідок цього поліцейський, який чергував на блокпосту, о 20.16 надіслав виклик для слідчо-оперативної групи, у якому повідомив, що ним на блокпосту зупинено водія ОСОБА_1 о 20.16 годині. Відеозапис цієї події у матеріалах справи відсутній (а.с.4-5, 36).

На виклик поліцейського, який ніс службу на блокпосту, прибула інша бригада поліцейських о 20.24, якою було зафіксовано за допомогою запису усну відмову водія без фіксації складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.4, 15).

В той же час при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 поліцейським змінено перелік ознак алкогольного сп`яніння, які були виявлені ним у водія, про що безпосередньо повідомлено поліцейським на відеозаписі самій особі.

За поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним, як у суді першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції, що підтверджені допитаним у суді першої інстанції свідком ОСОБА_2 , вони разом проходили військову службу в ЗСУ та виконували бойове завдання з доставки боєкомплекту. У зв`язку з поломкою автомобіля КАМАЗ вони поїхали за запчастинами на легковому автомобілі, яким керував ОСОБА_1 , та прибули на блокпост «Переправа» біля 19.00, коли змінюються паролі. У зв`язку зі зміною паролю та відсутності зв`язку на блокпост були викликані спочатку представники ВСП, які порушень з його боку не встановили та уїхали, після чого поліцейський, який ніс чергування на блокпосту запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився, але за відсутності приладу Драгер, поліцейським було викликано інший екіпаж, який повідомив про його право на проходження огляду, так і відмову, після чого за спільною домовленістю записали виключно факт його відмови від проходження огляду. Далі при складанні протоколу він не був присутній та відбув задля виконання бойового завдання.

Втім, враховуючи фіксацію представниками поліції усної відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, суддя вважав її достатньою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. При тому не звернув увагу, що порядок відеофіксації за допомогою спеціальних технічних засобів порушення водієм пункту 2.5 ПДР України, а саме відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, як на місці зупинки, так і у медичному закладі, визначається не положеннями статті 266 КУпАП, а виключно положеннями, визначеними пунктом 6 розділу Х Інструкції №1395. Іншого порядку відеофіксації правопорушення жодний нормативний або локальний акт не містить.

За наведеного, суд апеляційної інстанції висновує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за відсутності двох свідків події, порушена сама процедура та порядок здійснення відеофіксації відмови водія від проходження огляду, яка здійснюється за допомогою фіксації складення поліцейським протоколу із зазначенням ознак сп`яніння, які, зокрема, у цьому разі є відмінними від повідомлених водієві та зазначених поліцейським у протоколі, а також дій водія щодо ухилення від огляду.

Отже, за змістом статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є доказом в справі про адміністративне правопорушення, немає підтвердження відеофіксації його складення, у разі відмови водія від проходження огляду.

Матеріали справи такого доказу не містять.

За положеннями пунктів 1.3, 1.6, 1.7 розділу І і положеннями розділу ІІ Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, з відеофіксацією самої події, а за відсутності технічних засобів, які можуть фіксувати подію, у присутності двох свідків, та у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до пункту 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України 7.11.2015 за №1395 ( Інструкція №1395), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних записів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином у справі порушена процедура фіксації відмови водія, визначена розділом Х Інструкції №1395, внаслідок чого уся інша сукупність доказів, які містять суттєві суперечності щодо самої події та наявності складу у діях водія, не є підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП.

Тому постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, який є не доведеним за допомогою сукупності доказів, визначених нормами матеріального та процесуального права.

У зв`язку із закриттям провадження у справі усі інші доводи апелянта правового значення не мають.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Михайленко О. В. задовольнити частково.

Постанову судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 9 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за протоколом серії ААД №104655 від 21 січня 2024 року скасувати, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (недоведеністю).

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова