ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/540/24

Провадження № 3/936/229/2024

02.10.2024 селище Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Пелих О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Воловецького районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 07.05.2024 біля 18.40 години в с. Гукливий, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «SENKE» без номерного знаку з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, різкий запах із порожнини рота). Огляд на стан спяніння проводився черговим лікарем Воловецької ЦЛ (висновок №58 від 07.05.2024). Своїми діями, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Повідайчик В.І в суді пояснив, що відсутній склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 . Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення складено на ОСОБА_1 безпідставно, огляд на стан спяніння проведений з порушенням норм чинного законодавства, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ним правопорушення. Зауважує, з поміж іншого, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, крім того, відеофіксація яка здійснювалась працівниками поліції не була безперервною. Таким чином, посилається на те, що наявні докази, які містяться в матеріалах справи не доводять винуватість останнього у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, про що також надав до суду письмове пояснення.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходжу до такого висновку.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 130 КУпАП встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено уст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 488909 від 07.05.2024, зазначено, що 07.05.2024 біля 18.40 години в с. Гукливий, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «SENKE» без номерного знаку з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, різкий запах із порожнини рота). Огляд на стан спяніння проводився черговим лікарем Воловецької ЦЛ ( висновок №58 від 07.05.2024), чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, наявний у матеріалах справи, у якому відображено лише обставини події, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не може слугувати безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. (ч.4 ст. 266 КУпАП).

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання статті 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. за № 1103 (надалі Порядок); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09. 11. 2015 № 1452/735 (надалі Інструкція).

Відповідно до п. 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п.7 Інструкції).

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів про виконання (в тому числі й послідовне) суб`єктом складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вимог вказаної Інструкції, пунктів 3-5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 та ст. 266 КУпАП - пропозиції водієві пройти відповідний огляд з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, щодо відмови водія пройти в такий спосіб огляд на стан сп`яніння, або його незгоду з таким оглядом (відповідні акти відсутні).

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 488909 від 07.05.2024, не зазначено, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Хоча п.6 вищезазначеної інструкції зазначає, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використання спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Переглянувши відеозапис, доданий до протоколу, а також інші докази, звертаю увагу на наступне.

З доданого до адміністративних матеріалів відеофайлу 0-02-05-4be1ba3271ea51f694a406011f1778c0d385c9694ff76a2483875e29e91ba386_38d6d695e2ad3f9e неможливо встановити, коли мала місце подія, яка на ньому зафіксована. Сам файл створено 16.05.2024 о 10.14 год., що свідчить про те, що він абсолютно не має відношення до протоколу про адміністративне правопорушення в цій справі.

Наступний відео файл 1511X303822_003822, який долучений поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення фіксує події за 07.05.2024 починаючи з 18.11.34 год. по 18.15.08 год. Цей відеофайл так само не може бути належним і допустимим доказом у даній справі, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 488909 від 07.05.2024 подія мала місце 07.05.2024 о 18.40.

Натомість інші відео файли фіксують події, які мають місце 07.05.2024 після 20.00 год. Як видно з відеозапису, за результатами проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння у медичному закладі за допомогою алкотестеру Драгер, лікарем та працівниками поліції оголошено результат 1,9 проміле, однак результат на відеокамеру не зафіксований, в той же час у висновку медичного закладу вказано, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, однак показники, що дають підстави про це стверджувати не зафіксовані. Крім того, до протоколу не долучено роздруківку тестування на алкоголь за допомогою приладу "Драгер", згідно даних якої у ОСОБА_1 було виявлено алкоголь з цифровим показником 1,9 проміле. З огляду на те, що показник алкотестеру Драгер, оголошений в усній формі працівниками поліції при огляді у медичному закладі та не зафіксований на відеозаписі, а також відсутність повторного огляду водія на стан спяніння за допомогою приладу Драгер в медичному закладі, свідчить про відсутність належних та допустимих доказів, які б переконливо свідчили про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, комплекс обстежуваних процедур, які повинен здійснити лікар нарколог, за проміжком часу займає, щонайменше 20 хвилин, оскільки пунктом 18 Акту медичного огляду (додаток 3 до Інструкції № 1452/735) передбачено дворазове обстеження з використанням технічного засобу для визначення наявності або вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі саме з проміжком часу у 20 хвилин. Однак, як вбачається із відеозапису з нагрудної камери поліцейського, медичний огляд у лікаря на стан сп`яніння тривав не більше 1 хвилини 35 секунд (розпочався огляд 30.10.2022 року о 20 год. 28 хв. 25с., скінчився 31.10.2022 року о 20 год. 30 хв. 01с.), що додатково свідчить про порушення процедури проведення медичного огляду, яка встановлена Інструкцією №1452/735.

Оскільки в даному випадку було порушено порядок проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, то наявний у справі висновок щодо результатів медичного огляду № 58 від 07.05.2024 є неналежним та недостатнім доказом, оскільки такий висновок, як власне і сам медичний огляд, вважаються недійсними.

Згідно пункту 22 розділу III Інструкція № 1452/735, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Аналогічна норма закріплена також у ч. 5 ст. 266 КУпАП відповідно до якої огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також слід зазначити, що приєднаний до матеріалів справи відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського є неповним та не відображає усіх обставин та відомостей про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення.

Порядок застосування органами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції відеозапису визначається Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ даної Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

Згідно з пунктом 1 розділу VІІ зазначеної Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються:

1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу;

2) примусове виключення відео реєстраторів;

У той же час, приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення, диск із відеозаписами містить перерви, тобто відеозапис не є безперервним, оскільки містить чотири окремі файли, що вказує на примусове відключення відео реєстратору або ж самовільне видалення частини відеоматеріалу.

Разом з тим, відеофайли 0-02-05-4be1ba3271ea51f694a406011f1778c0d385c9694ff76а2483875e29e

91ba386_38d6d695e2ad3f9e та 1511X303822_003822 не містять інформації про те, що ОСОБА_1 керував мотоциклом 07.05.2024 о 18.40 год. і не можуть бути використані як докази при розгляді даної справи, оскільки перший взагалі не містить жодних вихідних даних (незрозуміло який місяць, день, час. Сам файл виготовлений 16.05.2024 о 10.14год.), а наступний фіксує подію в зовсім інших часових рамках. Тобто цими відеофайлами не підтверджується те, що події, які зафіксовані на відео мали місце саме в день (час) складення протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак і те, що суб`єктом адміністративного правопорушення відповідно до протоколу є ОСОБА_1 .

У пункті 19 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 зроблено висновок, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

У постанові Київського апеляційного суду від 30 травня 2022 року у справі № 361/1305/22 зроблено висновок, що порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису щодо безперервності свідчать про самовільне видалення поліцейськими частини відеоматеріалу або примусове відключення відео реєстратору. З цих підстав відеозаписи не можуть бути визнані беззаперечними самостійними доказами вчинення адміністративного правопорушення.

Вказані обставини, на думку суду, не дають можливості прийняти до уваги протокол серії ЕПР1 №119644 від 29.08.2024, висновок №58 від 07.05.2024 та направлення на огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, інші документи, приєднані до адміністративного протоколу та наданий суду відеодиск в якості достатніх доказів винуватості притягнутого.

Із урахуванням наведеного, дослідженими в суді доказами встановлено недотримання працівниками поліції порядку проведення перевірки водія на наявність стану сп`яніння та процедури пропозиції проходження водію ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, належними доказами не встановлено факт перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в стані спяніння (при безперервній відеофіксації), оскільки судом встановлено, що відеофіксація не була безперервною. Інших доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, ай для всіх інших органів держави.

Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст. ст. 247, ст.283, ст.284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Пелих О.О.