Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження № 3/523/5895/24
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

"02" жовтня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Деркачов О.В., за участю секретаря Захар`єва І.В., захисника адвоката Ільницького В.І., розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні, в приміщенні суду, в режимі відеоконференції матеріали УПП в Одеській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

О 14 годині 50 хвилин 24 серпня 2024 року ОСОБА_1 , в порушення п.2.9«а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, керував в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», н/з НОМЕР_1 , біля буд.№146, по вул. Миколаївська дорога, в м. Одесі.

При складенні 24 серпня 2024 року протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 письмових заперечень не мав. Про час і місце судового засідання був повідомлений телефонограмою. В судове засідання не прибув, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Оскільки, в силу положень ст.268 КУпроАП, при розгляді даної категорії справ присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, в розгляді справи бере участь захисник, який вважав можливим вирішити справу у відсутність підзахисного, то суддя вважає можливим розглянути справу при фактично встановленій явці учасників судового розгляду.

ОСОБА_1 надав до суду письмові пояснення, в яких заперечив факт керування зупиненим автомобілем на проїзній частині вул. Миколаївська дорога, в м. Одесі, а особисте перебування на місці водія пояснив очікуванням прибуття іншої особи для подальшої передачі їй транспортного засобу. За версією ОСОБА_1 автомобілем фактично керував його товариш, який залишив місце події.

Адвокат Ільницький В.І. усно в суді та в письмових запереченнях зазначає про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також фактичний неправомірний вплив інспектора поліції на свідків, які були учасниками дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), що призвело до надання останніми завідомо неправдивих пояснень.

Аналізуючи наявну в матеріалах справи сукупність доказів, суддя дійшов наступного.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (п.2.9.«а» ПДР). Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння (п.2.5. ПДР).

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у встановленні факту керування водієм транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та подальшої відмови від проходження медичного огляду на такий стан, а відтак, визначальним для встановлення вини особи у вчиненні даного правопорушення є доведення факту керування транспортним засобом у відповідному стані.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Окрім того, порядок проходження огляду на стан сп`яніння (прийняття відмови від його проходження) регламентовано ст.266 КУпАП, відповідно до якого:

- особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан такого сп`яніння;

- огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків; матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення;

- у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій; проведення огляду в інших закладах забороняється;

- огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, в присутності поліцейського; кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я;

- огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

- направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (Постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року);

- у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, сп`яніння, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України

Відповідно до постанови КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року:

- огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС;

- огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку);

- огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків; не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви;

- результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС; у разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду; акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння;

- підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності;

- водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я;

- огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам;

- поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав;

- у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду;

- проведення огляду водіїв транспортних засобів - учасників дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є постраждалі, - обов`язкове;

- огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

- лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ, в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).

Обов`язок доведення вищезазначених обставин покладається на орган поліції, який склав протокол. Витребувати виключно за власною ініціативою можливо наявні вищезазначені докази суддя не вправі, оскільки суд є безстороннім та незаінтересованим органом влади, на який не покладено функцію зібрання обвинувальних доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненому діянні підтверджується аналогічним змістом протоколу про адміністративне правопорушення, інформаційною довідкою органу МВС (про не притягнення особи до аналогічної відповідальності протягом останнього року та про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія),результатом тесту 2,20 ‰ приладу контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Драгер», відповідним актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, з використанням спеціальних технічних засобів, направленням водія на огляд до КНП «Одеський обласний центр медичного здоров`я» Одеської обласної ради, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (про те, що з автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», н/з НОМЕР_1 , після його зупинки, жодна особа не виходила, водій перебував за кермом цього транспортного засобу, постійно спілкувався мобільним телефоном до моменту прибуття на місце ДТП інспекторів поліції), а також змістом відеозаписів з нагрудної камери інспектора поліції (про дотримання інспектором поліції вищевикладеної процедури проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою тесту).

Так, з відеозапису події, як найбільш об`єктивного доказу, вбачається, що ОСОБА_1 погоджується із допущеним ним правопорушенням, особистим перебуванням в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим намагається умовити інспектора поліції неправомірно вирішити питання про його не притягнення до відповідальності за фактично вчинене, та жодного разу не повідомляє, що автомобілем до його зупинки керувала інша особа.

Всупереч іншого доводу захисника свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , кожен окремо, первинно самостійно надають інспектору поліції вищевикладені усні пояснення про обставини зупинки автомобіля «Mitsubishi Outlander» позаду місця ДТП керованих ними автомобілів, після чого, на пропозицію інспектора поліції надати про це письмові пояснення, з`ясовують у того, що саме необхідно в них викласти, на що отримують від правоохоронця роз`яснення щодо акцентування обставин, хто саме керував автомобілем «Mitsubishi Outlander» до зупинки. Відеозапис події не містить фіксації будь-якого впливу інспектора поліції, що призвело б до неправдивості пояснень, наданих цими свідками. Окрім того, оформлення матеріалів про ДТП та стосовно ОСОБА_1 одночасно здійснюється різними інспекторами поліції.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що інспектор патрульної поліції в протоколі серії ЕПР1 №117089 від 24 серпня 2024 року обґрунтовано дійшов висновку, який відповідає фактичним обставинам справи, про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суддя критично оцінює невизнавальні письмові пояснення ОСОБА_1 , які надані ним з метою уникнути відповідальності за вчинене.

У зв`язку з відсутністю доказів про можливе притягнення ОСОБА_1 до аналогічної відповідальності впродовж останнього календарного року, є правильною кваліфікація скоєного ним діяння за ч.1 ст.130 КУпАП.

При визначенні міри адміністративного стягнення суддя враховує характер та суспільну небезпеку скоєного правопорушення, а також особу порушника, який не визнав у зв`язку з чим вважає можливим накласти на ОСОБА_1 стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, із сплатою судового збору.

Окрім того, відповідно до положень ст.ст.307-308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, дана постанова суду підлягає спрямуванню для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір зазначеного в постанові суду штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, а також витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.276, 280, 283, ч.1 ст.130, ст.ст.307-308 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто стягнути з цієї особи в дохід держави 17000 (сімнадцять тисяч) грн, за наступними платіжними реквізитами:

призначення платежу: *;21081300, серія номер протоколу, ПІБ, отримувач коштів: ГУК в Одеській області/Одеська обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998; рахунок отримувача UA0015001, код класифікаціє доходів бюджету 21081300,

а також позбавити права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн, за наступними платіжними реквізитами:

призначення платежу: *;22030101, номер судової справи, ПІБ, отримувач коштів: ГУК в Одеській області/ Суворовський р-н/22030101; код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UА0015759, код класифікації доходів бюджету 22030101.

В разі примусового виконання даної постанови суду стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В.Деркачов