ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2176/24 Справа № 199/5370/24 Суддя у 1-й інстанції - ДЯЧЕНКО І. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Михайлової О.В. на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2024 року, якою відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

провадження у справі за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, -

за участю:

представника потерпілої - адвоката Михайлової О.В.

потерпілої - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2024 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 173399 від 27.06.2024, ОСОБА_2 , будучи особою, якій накладалося адміністративне стягнення за ст.173-2 КУпАП протягом року, знову 27.06.2024 приблизно о 20:30 годині за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, а саме: виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою відносно дружини ОСОБА_1 , чим викликав занепокоєння за власне життя, здоров`я, а також порушив вимоги термінового заборонного припису від 27.06.2024 серія АА № 210125. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою представник потерпілої ОСОБА_1 - адвокат Михайлова О.В. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винним та притягнути до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт зазначив, що постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП доведена та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

Вказує, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідка та дослідження відеозапису.

Зазначає, що суд першої інстанції поверхнево дослідив обставини справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 до апеляційного суду не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, але його неявка, відповідно до приписів ч. 6 ст. 296 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доводи потерпілої та її представника на підтримку апеляційної скарги, які наполягали на її задоволенні, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду зазначених вимог закону судом першої інстанції не дотримано виходячи з наступного.

Доводи про винність ОСОБА_2 в порушенні ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, під час апеляційного перегляду знайшли своє підтвердження.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 будучи особою, якій накладалося адміністративне стягнення за ст.173-2 КУпАП протягом року, знову 27.06.2024 приблизно о 20:30 годині за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, а саме: виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою відносно дружини ОСОБА_1 , чим викликав занепокоєння за власне життя, здоров`я, а також порушив вимоги термінового заборонного припису від 27.06.2024 серія АА № 210125. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Допитана в суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_2 її колишній чоловік, наразі вони проживають спільно за адресою: АДРЕСА_1 , даний будинок належить ОСОБА_2 . Так, 27.06.2024 о 08:30 годині вона перебувала за вищевказаною адресою, де в ході спілкування із ОСОБА_2 виникла сварка, під час якої вона викликала працівників поліції, які по приїзду о 14:00 годині склали протокол відносно ОСОБА_2 за ст. 173-2 КУпАП, а також було винесено припис. Цього ж дня, тобто 27.06.2024 о 20:30 годині, ОСОБА_2 повторно, грубо висловив на її адресу нецензурну лайку, підняв її зі стільця та почав душити. Вона знов викликала службу 102, працівники якої по приїзду склали два протоколи за домашнє насильство, як відносно неї (провадження закрито у суді на підставі ст. 247 КУпАП), так і щодо ОСОБА_2 . Вона вважає, що причиною сварок є стан здоров`я ОСОБА_2 , який переніс інсульт та у подальшому не хоче слідкувати за своїм здоров`я, вживати ліки, які вона пропонує. Сварки у їхній колишній родині відбуваються систематично.

Допитана в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 , пояснила, що вона є донькою ОСОБА_2 , мешкає разом з батьками за адресою: АДРЕСА_1 , будинок належить батьку. Зазначила, що 27.06.2024 увечері вона перебувала вдома, почула, як батьки сперечаються, чула, як батько на адресу матері виражався нецензурною лайкою.

Вина ОСОБА_2 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладено суть правопорушення, який правопорушник підписав без будь-яких зауважень; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; рапортом.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимим, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_2 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того наявна у матеріалах справи копія постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27.05.2024 року підтверджує твердження потерпілої сторони про наявність між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 тривалого сімейного конфлікту, під час якого ОСОБА_2 вдавався до домашнього насильства відносно своєї колишньої дружини.

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов передчасного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, лише пославшись на формальні підстави, пов`язані із складанням протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 173399 від 27.06.2024 відносно ОСОБА_2 за ознаками ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а отже і про відсутність об`єктивних доказів факту вчинення останнім домашнього насильства відносно ОСОБА_1 .

Тому доводи апеляційної скарги потерпілої сторони щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи є слушними, у зв`язку з чим постанови суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Разом з цим суд апеляційної інстанції враховує приписи п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, згідно яких провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Приписи ст.247 КУпАП є імперативними, а отже вказують на те, що суд у разі закінчення строків повинен лише закрити справу і не вирішувати жодних інших питань.

Положеннями ч.2ст.38КУпАП визначено,що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.

При цьому, слід враховувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року (справа №308/8763/15-а), згідно якої п.7 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Матеріали даної справи свідчать про те, що інкриміноване ОСОБА_2 адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.173-2 КУпАП, вчинено 27 червня 2024 року та на час апеляційного розгляду даної справи закінчилися строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

Отже апеляційний суд, дотримуючись імперативних приписів п.7 ст. 247 КУпАП, не вдаючись до дослідження доказів, їх оцінки та встановлення наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст.173-2 КУпАП, а також доведеності чи недоведеності його вини, вважає необхідним закрити провадження по справі на підставі ст.38 КУпАП, у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до п. 2 ч.8 ст.294 КУпАП, має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Михайлової О.В., скасування постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2024 року та закриття провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.173-2 КУпАП на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Михайлової Ольги Вікторівни, - задовольнити частково.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2024 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, - скасувати.

Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко