Провадження 3/524/3773/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2024 суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Гусач О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.51 КупАП України,-

ВСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП - орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Перевіряючи можливість прийняття до провадження вказаної справи, вважаю, що справа про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 51 КУпАП підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), в тому числі і місце проживання; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості , необхідні для вирішення справи.

Так, диспозиція ст.. 51 КУпАП передбачає, що дрібне викрадення чужого майна можливе шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Разом із цим у протоколі при викладенні суті адміністративного правопорушення не вказано яким саме способом було вчинене дрібне викрадення чужого майна.

Згідно «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 р. за №1496/27941, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Всупереч наведеним вимогам у протоколі відсутні відомості про адресу потерпілої, до матеріалів справи не долучено її пояснення, речові докази.

У протоколі зазначено? що ОСОБА_1 раніше притягалася до адміністративної відповідальності за ч.2,3 ст. 51 КУпАП, однак до матеріалів справи не долучена довідка уповноваженої особи, чи копії постанов на підтвердження вказаних фактів.

До матеріалів справи долучений аркуш паперу з написом видаткова накладна, який не містить жодного підпису та не завірений у встановленому порядку посадовою особою яка складала протокол.

Окрім вказаних недоліків, які унеможливлюють розглянути по суті справу, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024.

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Згідно з «критеріями Енгеля», сформованими Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Системний аналіз норм ст. 51 КУпАП України, відповідальність за якою тягне за собою накладення штрафу або громадські роботи, або виправні роботи, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням/обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції.

Суд будучі органом, що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, обраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Згідно з усталеною судовою практикою ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 51 КУпАП направити начальнику батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Повернути справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.51 КУпАП начальнику батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Олександр ГУСАЧ