Провадження №: 3/755/4877/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" жовтня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Курило А.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Марківка, Марківського р-ну, Луганської обл., громадянина України, безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 13 липня 2024 року, приблизно о 21 годині 50 хвилин, керуючи транспортним засобом «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_2 , рухався вулицею Євгена Сверстюка, 3-Г, у місті Києві, з ознаки алкогольного сп`яніння /різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук/. Огляд для встановлення стану сп`яніння проводився на місці зупинки поліцейським транспортного засобу, в установленому законом порядку, з використанням спеціального технічного засобу /газоаналізатора/- Alcotest «Drager» 6820, проба позитивна, результат тесту - 0.50%. Водій ОСОБА_1 із результатами огляду не погодився, у закладі охорони здоров?я КНП «Київській міській наркологічній клінічній лікарні "Соціотерапія"» ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп?яніння відмовився у категоричній формі на боді-камеру 470653.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, його захисник - адвокат М.М. Бобович просив провадження в справі закрити з підстав викладених у письмовому клопотанні про закриття провадження в справі.

Суд, вислухавши думку осіб, які прийняли участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, результати Alcotest «Drager», направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, копії - постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, довідки armor, акт огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів, DVD-R диск, дійшов до наступного.

Норма ст.7 КпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Також Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, містить перелік ознак, у тому числі, алкогольного сп?яніння, які можуть бути виявлені поліцейськими у особи, яка керує транспортним засобом, що в подальшому сприяє ініціюванню ними проходження огляду на стан відповідного сп?яніння.

Із переглянутого у судовому засіданні DVD-R диску, з відеозаписом із нагрудних боді-камер, убачається, що відповідно до ст.266 КпАП України та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції /затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року/, поліцейський виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп?яніння, такі як різкий запах алкоголю з порожнини рота, запропонував особі, яка притягається до адміністративної відповідальності пройти перевірку для встановлення стану сп`яніння, за мовчазною згодою ОСОБА_1 /470653_13/07/2024_21:55:47_21:57:11 /0:03:16_0:04:40 відеозапису/ пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу, із використанням приладу «Drager».

Згідно результату проходження ОСОБА_1 тестування на алкоголь, у графі результати тесту стоїть показник - 0.50% /а.с.2/.

Також, із указаного відеозапису із нагрудних боді-камер убачається, що ОСОБА_1 не погоджуючись із результатами проведеного огляду на пропозицію поліцейського погодився пройти огляд у закладі охорони здоров?я /470653_13/07/2024_21:57:15_21:58:52 /0:04:43_0:06:21 відеозапису/. Однак після прибуття до закладу охорони здоров?я, КНП «Київській міській наркологічній клінічній лікарні "Соціотерапія"», за адресою: м. Київ, вул. Чорних Запорожців, 20, ОСОБА_1 від медичного огляду відмовився /470653_13/07/2024_22:11:53 /0:19:31 відеозапису/, зазначивши, що наступного дня буде спілкуватися зі своїм адвокатом.

Водночас, із указаного відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 погоджується із твердженням поліцейського, що проїхав на заборонений /червоний/ сигнал світлофора, а тому був зупинений /470653_13/07/2024_21:53:13 /0:00:41 відеозапису/.

Згідно матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 13.07.2024 року притягнено до адміністративної відповідальності, за ч.2 ст.122 КпАП України, за проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений «червоний» сигнал світлофора /а.с.4/.

Посилання сторони захисту на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення містяться виправлення щодо дати оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та невірно зазначено час його оформлення, не можуть бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки протокол про адміністративні правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складений відповідно до вимог ст.256 КпАП України, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Також, не знайшло свого підтвердження і посилання сторони захисту на те, що протокол складено неуповноваженою особою та не надано доказів ким була уповноважена ця особа на такі дії, оскільки відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про центральні органи виконавчої влади», «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію», постанов Кабінету Міністрів України від 20 травня 2015 року № 314 «Про утворення деяких територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», від 17 грудня 2008 року №1086 «Про затвердження Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення», від 17 грудня 2008 року №1102 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках», від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, протоколи про правопорушення, серед яких ст.130 КпАП України, мають право складати уповноважені на те особи органів Національної поліції /п.1 ч.1 ст.255 КпАП України/. Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку /ст.1/. У складі поліції функціонує патрульна поліція /ч.3 ст.13/. Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції /ст.17/ Закон України «Про Національну поліцію».

Суду також не надано доказів того, що поліцейським була порушена безперервність відеозйомки, оскільки надані суду відеозаписи з боді-камер містять достовірні дані про дії водія ОСОБА_1 та працівників поліції на момент зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, що має істотне значення для правильного вирішення цієї справи та є допустимим доказом, згідно положень ст.251 КпАП України.

Із переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , уповноважена особа, поліцейський Департаменту патрульної поліції, командир роти №3 батальйону №3 полку №2 (з ОПБ) УПП в м. Києві, капітан поліції, ОСОБА_2 , повідомив, що відносно нього будуть складені протоколи про порушення правил дорожнього руху за ч.2 ст.122 та ч.1 ст.130 КпАП України, також останньому роз?яснені його права та обов?язки, жодних заяв, зауважень, клопотань заявлено не було.

Щодо посилань сторони захисту на те, що працівники поліції, склавши відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, в порушення ст.265-? КпАП України та ст.266 КпАП України не здійснили тимчасове затримання транспортного засобу, то згідно ст.265-? КпАП України, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. Однак, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху або не створює загрозу безпеці руху, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

Із відеозапису із нагрудних боді-камер убачається, що транспортний засіб «Toyota Corolla», яким керував ОСОБА_1 суттєво не перешкоджає дорожньому руху, окрім цього в його салоні були ще пасажири, які мали посвідчення водія та могли керувати транспортним засобом.

У судовому засіданні захисник також посилається на відсутність у матеріалах справи доказів того, що технічний засіб, яким проводився огляд на стан сп?яніння, погоджений Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики, Державною службою спеціального зв?язку та захисту інформації, Міністерством охорони здоров?я. Водночас адвокат М.М. Бобович зазначає, що із урахуванням норм міжнародного права, можливу похибку приладу «Drager», навіть перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп?яніння, в межах 0.50 % /проміле/, є допустимою нормою алкоголю в організмі, оскільки загальновідомим є факт, що для водіїв у країнах Європи допустимий вміст алкоголю 0.6 % /проміле/, для водіїв у Канаді та США - 0.8 % /проміле/.

Однак, в Україні Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України /ст.ст.8, 9 Конституції України/.

Відповідно до положень п.1.1 Правил дорожнього руху України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов?язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року №1413/27858 встановлено, що стан сп?яніння особи з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показчик, становить більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з роз?ясненнями Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» газоаналізатори марки «DragerAlkotest 6810» та «DragerAlkotest 6820», виробництва компанії DragerSaftetyAGaст; Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13 жовтня 2016 року.

Використання газоаналізаторів «DragerAlcotest», які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем з 10 лютого 2010 року до 10 лютого 2015 року, а саме протягом терміну дії свідоцтва про державну реєстрацію (процедура реєстрації стосується взаємовідносин організацій, які поставляють прилади на територію України та виробників. Закон не пов?язує термін дії сертифікату про реєстрацію із терміном використання приладу) та є можливим за умови додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджують правильність результатів вимірювання.

Водночас, вказаний газоаналізатор дозволений МОЗ України, має свідоцтво про державну реєстрацію та сертифікат відповідності, а також відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

Поряд із цим, суд бере до уваги, що з урахуванням положень п.5 Розділу 2 Інструкції, інспектор повинен пред?являти сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку алкотестера на вимогу водія, однак з нагрудної боді-камери вбачається, що ОСОБА_1 при проходженні огляду на стан сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу - приладу «Drager «Alcotest 6820» не заявляв жодних зауважень щодо справності такого приладу та/або щодо результату огляду.

Як у своєму клопотанні так і в судовому засіданні сторона захисту не надала суду доказів існування чинного міжнародного договору, на який надала згоду Верховна Рада України або чинне національне законодавство України, що стан сп?яніння особи, який визначався з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показчик, може становити більше ніж 0,2 проміле алкоголю в крові.

Також, суд враховує рішення по справі «О?Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов?язки у правовому полі.

Тож, суд бере до уваги, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КпАП України, за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння створює загрозу життю та здоров?ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо неї адміністративного стягнення. Через що відмова від проходження огляду на стан сп?яніння за наявності для цього підстав може дозволити особі уникнути від встановлення факту сп?яніння, а відтак і відповідальності за це.

Крім того, матеріали справи містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак ОСОБА_1 своїм правом не скористався /а.с.3/.

Відповідно до ст.10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Нормою ст.245 КпАП України передбачено ряд завдань серед яких є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За таких обставин, суд, враховуючи вищевикладене, дійшов до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

При накладенні стягнення, відповідно до ст.ст.33, 252 КпАП України, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, також враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважає, що на нього має бути накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, згідно ст.40-? КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року /зі змінами і доповненнями/.

Також, ч.1 ст.307 КпАП України передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України /ст.308 КпАП України/.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 30, 33, 40-?, 130 ч.1, 252, 283-285, 289, 291, 294, 307, 308 КпАП України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 /один/ рік.

Згідно з ч.1 ст.307 КпАП України штраф має бути сплачено протягом п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307 КпАП України, відповідно до ст.308 КпАП України, у порядку примусового виконання постанови стягнути подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Андрій КУРИЛО