Справа № 466/8714/24
Провадження № 3/466/2644/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року, суддя Шевченківського районного суду м. Львова Зима І.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України,яка працює лікарем в лікарні «Святого Пантелеймона», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.1 КУпАП,-

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дитини , ОСОБА_2 , 2013 року народження. Наведене виразилось в тому, що її неповнолітній син, ОСОБА_2 , перебуваючи на території СЗШ №99, 02.08.24 ,близько 15 год, за адресою АДРЕСА_2 , наніс удар в область ноги неповнолітньому ОСОБА_3 , 2013 року народження, а також нецензурно висловлювався в сторону останнього. Відтак, ОСОБА_1 порушила вимоги ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства «, неналежно виконувала свої батьківські обов`язки , за що передбачена відповідальність за ст. 184 ч.1 КупАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила свою винуватість у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Зазначила, що вона є матір`ю п`яти дітей, дворє з яких досягли повноліття, що виховуються в сім`ї з любов`ю . Діти, що на даний час є неповнолітніми, отримують належне виховання. 02.08.2024 року, коли вона перебувала на роботі, зателефонував її син ОСОБА_4 та запитав чи можна піти погуляти біля школи. Тобто їй було відомо, що син з друзями перебуватимуть на майданчику біля школи, де в порядку гри вони зробили собі базу. В судовому засіданні ОСОБА_1 визнала, що дійсно між її сином та іншими хлопцями була бійка, але зазначила, що діти грали в гру про що попередньо самі ж і домовились. Конфлікт в них виник напередодні із-за бази, яку вони зробили біля школи. В процесі такої гри діти мали бити одне одного, проте між ними була домовленість, в які саме частини тіла удари забороняються. Такі ігри вона не вважає чимось неприпустимим, натомість зазначила, що зважаючи на те, що ОСОБА_5 менший від її сина, вони домовились, що її син ОСОБА_6 , буде одночасно битись з трьома хлопцями - ОСОБА_7 та двома його товаришами. Тобто, на думку ОСОБА_1 умови гри були справедливими, і в процесі гри її син випадково вдарив ОСОБА_8 в ногу, після чого останній відійшов , присів на землю та схопився за ногу. Проте, на думку ОСОБА_1 було схоже, наче ОСОБА_3 симулює біль . Заяву, з якою мати ОСОБА_9 звернулась до правоохоронних органів вважає надуманою та спрямованою на те, щоб в подальшому отримати матеріальне відшкодування. Відтак, просила закрити провадження у справі.

В судовому засіданні законний представник потерпілого - мати ОСОБА_10 зазначила, що її син ОСОБА_8 , 02.08.24, йшов на день ОСОБА_11 до свого друга, якого напередодні теж побили хлопці з компанії ОСОБА_12 . По дорозі її сина перехопили хлопці і сказали, що хочуть битися. Тривалий час син їх вмовляв, щоб розійтись мирно, що він не має наміру вступати в конфлікт. Проте, ОСОБА_2 сказав, що не дарма приїхав з с. Малехова, що бійка буде і потерпілий може запросити інших хлопців собі на допомогу. В процесі бійки ОСОБА_13 наносив удари її сину, бійка супроводжувалась нецензурною лайкою. Це непоодинокі випадки, коли ОСОБА_6 вступає в конфлікти з дітьми школи. За результатами вказаної події її син отримав травми. Її з чоловіком викликали на місце події. Спершу вона не мала наміру подавати заяву до поліції, проте ввечері сину стало гірше і вони змушені були звертатись до медиків, адже виникли побоювання, що могло бути нанесено удари по нирках та селезінці сина, оскільки він скаржився на біль саме в цій ділянці тіла. В подальшому вказана подія була предметом дослідження за участю працівників поліції, педагогів школи , батьків та дітей, що були учасниками бійки. Лише батьки ОСОБА_14 взагалі не прийшли на виклик до директора школи. Вона, як мати дитини, щодо якої вчинено насилля, думала що батьки ОСОБА_14 хоча б вибачаться перед ними, проведуть відповідну виховну роботу зі своїм сином. Проте, таку поведінку сина його мати вважає правомірною . Згідно відеозапису з камери телефону одного з хлопців, чітко видно як хлопці починаються битися між собою, також видно як ОСОБА_2 б`є ОСОБА_3 в ногу.

Захисник потерпілого, ОСОБА_15 зазначила, що ОСОБА_1 повинна відповідати за неналежне виховання свого сина, оскільки останній поводить себе агресивно по відношенню до дітей , не реагує на зауваження , не вибачився перед ОСОБА_7 , якому наніс тілесні ушкодження.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

За ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. А об`єктивна сторона за ч. 1ст. 184 цього Кодексу полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей. З досліджених в ході розгляду справи доказів та позиції ОСОБА_1 у даній справі вбачається, що мати неповнолітнього сина, який неналежно себе поводить серед інших дітей, ініціюючи бійки, критично не оцінює таку поведінку своєї дитини . Натомість, не вживаючи заходів виховного характеру до сина з виключенням будь-якої можливості вирішення конфліктів силовим методом, виправдовує таку поведінку дитини, тобто сприяє і подальшому застосуванню ним фізичної сили до інших дітей.

Вина скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.1 КУпАП стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №376080 від 02.08.2024 року , письмовими поясненнями законного представника потерпілого, та адвоката представника потерпілого, письмовими поясненнями інших осіб, відеозаписом самого факту бійки між дітьми, результатами медичних обстежень потерпілого ОСОБА_9 .

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушниці, яка до адміністративної відповідальності притягається вперше, має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, наслідки вчиненого нею правопорушення та ступінь її вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин вчинення правопорушення вважаю, що адміністративним стягненням, повинна бути міра відповідальності у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі

0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 268, 283, 284 КУпАП, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та оштрафувати її на 50 (п`ятдесят ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.(вісімсот п`ятдесят гривень) в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в доход держави у розмірі 605,60 грн.(шістсот п`ять гривень).

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. Є. Зима