Справа № 756/9020/24
Провадження № 3/756/4091/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Ткач М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

До Оболонського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , які були зареєстровані як одне провадження.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 11.09.2024 роз`єднано справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП в окремі провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 440512 від 27.06.2024, 27 червня 2024 року о 18 год 00 хв у м. Києві, проспект Оболонський, 1-б, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_1 , був неуважним, не дотримався бокового інтервалу та спричинив зіткнення з транспортним засобом «КІА Cerato» номерний знак НОМЕР_2 , що рухався ліворуч від нього. Обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 порушив п.п.2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

20.08.2024 захисником ОСОБА_1 - адвокатом Фогелем В.В. до суду подано клопотання про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , до якого серед іншого долучив фото з місця ДТП.

04.09.2024 на адресу суду захисником ОСОБА_1 - адвокатом Фогелем В.В. направлено клопотання, у якому з метою встановлення наявності або відсутності в діях учасників ДТП складу адміністративного правопорушення, захисник просить призначити судову автотехнічну експертизу у справі.

16.09.2024 інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 подав до суду флеш-накопичувач з фото та відеофіксацією даної ДТП з відеореєстратора автомобіля «КІА Cerato».

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Фогель В.В. заперечував вину ОСОБА_1 у скоєному ДТП, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому просив закрити провадження у справі. Серед іншого, зазначив, що ОСОБА_1 рухався прямо по дорозі до виїзду, інший водій, що рухався попереду перед ним, змістився вліво, ОСОБА_1 продовжував їхати прямо та відчув удар у задню частину автомобіля зліва. Вважає, що саме інший учасник ДТП порушив Правила дорожнього руху. Крім того, підтримав клопотання про призначення по справі судової автотехнічної експертизи.

Розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Фогеля В.В. про призначення по справі судової автотехнічної експертизи, суд вважає зазначити таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 КпАП України, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Разом з тим, у рамках провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягають вирішенню саме правові питання, надання оцінки діям учасників ДТП, встановлення фактичних обставин події, однак такі дії суд може зробити самостійно, без залучення експерта, який володіє спеціальними знаннями.

Суд ураховує, що у матеріалах провадження про адміністративне правопорушення зібрано достатньо доказів, на підставі яких суд може прийняти рішення у справі без залучення експертів, відтак, вважає, що необхідно вирішити справу в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративну правопорушення, а також надані безпосередньо під час розгляду справи.

Зважаючи на наведене, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Фогеля В.В. про призначення по справі судової автотехнічної експертизи, слід відмовити.

Заслухавши учасника судового процесу, вивчивши та дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до наступних висновків.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст. 124 КУпАП встановлює відповідальність водія у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з диспозицією вказаної статті обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у виді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Аналіз норм КУпАП дає підстави для висновку, що протокол, який складено відповідальною особою, повинен містити відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони, оскільки протокол за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення (проступку) в межах якого суд здійснює розгляд справи.

При цьому суд не може вийти за межі такого обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Суд лише перевіряє чи є в діях або бездіяльності особи склад інкримінованого правопорушення чи ні. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи, оскільки це становить порушення частини першої статті б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такі самі висновки надані Європейським судом з прав людини у справі Карелін проти Росії (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), Малофєєва проти Росії (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 440512 від 27.06.2024 убачається, що 27 червня 2024 року о 18 год 00 хв у м. Києві, проспект Оболонський, 1-б, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_1 , був неуважним, не дотримався бокового інтервалу та спричинив зіткнення з транспортним засобом «КІА Cerato» номерний знак НОМЕР_2 , що рухався ліворуч від нього. Обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 440512 від 27.06.2024 інкримінується порушення вимог п.п.2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Згідно із п. 2.3б ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

Відповідно до вимог п. 13.1 ПДР «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

З пояснень учасників ДТП, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась 27.06.2024 об 18:00 год у м. Київ по проспекту Оболонському, 1-б, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_1 їхав до з`їзду до дороги повільно. Попереду нього водій автомобіля «КІА Cerato» взяв лівіше і вже, будучи попереду автомобіля «КІА Cerato», він відчув удар зліва. При чому, він не робив ніяких обгонів, їхав прямо, оскільки водій автомобіля «КІА Cerato» надав йому місце для руху.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , він, керуючи автомобілем «КІА Cerato» номерний знак НОМЕР_2 , їхав зі швидкістю приблизно 10км/год біля входу 7 ТЦ «Дрім Таун» до виїзду до Оболонського проспекту. У зв`язку з великою кількістю людей на цій ділянці, обережно обминав їх, при об`їзді людей трохи змістився ліворуч, а потім попрямував до виїзду. Водій автомобіля «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_1 , почав об`їжджати його з правої сторони, не переконавшись у його ( ОСОБА_2 ) маневрі. У зв`язку з чим, виникло зіткнення його правим переднім крилом з задніми лівими дверима «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_1 .

Схема ДТП відображає напрямок руху транспортних засобів, місце зіткнення автомобілів, а також відповідно до схеми місця ДТП, транспортний засіб ОСОБА_1 отримав пошкодження задньої лівої двері; транспортний засіб ОСОБА_2 отримав пошкодження: правого переднього крила, правої передньої фари, переднього бампера.

До матеріалів про адміністративне правопорушення долучено відеозапис з відеореєстратора автомобіля «КІА Cerato», наданий ОСОБА_2 , на якому зафіксовано рух транспортних засобів та момент ДТП.

У судовому засіданні було переглянуто відеозапис події, з якого вбачається, що водій автомобіля «КІА Cerato» рухається прямо по дорозі, у подальшому змінює траєкторію руху автомобіля вліво та через короткий проміжок часу виконує маневр різко управо, відбувається зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_1 , який на момент зіткнення вже знаходився попереду по відношенню до автомобіля «КІА Cerato».

З матеріалів, які долучені до справи не встановлено та у судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_1 був неуважним, не дотримався бокового інтервалу та спричинив зіткнення з транспортним засобом «КІА Cerato» номерний знак НОМЕР_2 , що рухався ліворуч від нього. Пояснення надані в судовому засіданні захисником ОСОБА_1 є цілком обґрунтовані, адже матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Матеріали провадження не містять будь-яких інших доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували, викладені у протоколі обставини учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Отже, відомості, описані у протоколі про адміністративне правопорушення не співвідносяться з фактичними обставинами, установленими за наслідками дослідження матеріалів, відеозапису наданого ОСОБА_2 та заслуховування пояснень захисника Засухи О.С.

За встановлених обставин, винуватість ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної події не доведена, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Крім того Верховний суд у постанові від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а висловив правову позицію, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За змістом вище зазначених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Матеріали справи не містять достатньо належних та допустимих доказів для висновку про порушення ОСОБА_1 п.п.2.3 б, 13.1 ПДР України, що призвело до вчинення дорожнього-транспортної пригоди.

У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" (рішення від 06.12.1998) Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. З цього принципу слідує також, що обов`язком обвинувачення є інформування особи про висунуті обвинувачення, щоб вона могла підготувати та належним чином представити аргументи на свій захист.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведених обставин та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, суддя приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні достатні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у даному випадку в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 10, 124, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Ткач