Справа № 196/979/24
№ провадження 3/196/540/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року смт.Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Бабічева Л.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.130 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2024 року о 19.26 год. в смт.Царичанка по вул.Царичанська, 118, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alkotest Drager 6810, проба позитивна - 0,66 %, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України.

ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Стадницький С.А. у судове засідання не з`явились. Через систему "Електронний суд" від захисника надійшло клопотання, у якому він просив розглянути справу у його відсутність та відсутність ОСОБА_2 , також просив закрити провадження у справі. У клопотанні зазначив, що із відеозапису доданого до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що водій ОСОБА_2 категорично заперечив факт вживання ним алкогольних напоїв та факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, та фактично не погодився із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціального технічного засобу. У порушення статті 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в матеріалах даної справи відсутні докази того, що поліцейський здійснював дії щодо направлення водія ОСОБА_2 на огляд до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідне направлення в матеріалах справи відсутнє. Огляд водія проведено із порушенням вимог ст.266 КУпАП та є недійсним, тому докази вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП відсутні (а.с. 24-26).

Положеннями ч.2 ст.268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою. Даний перелік не містить справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Виходячи з положень ч.2 ст.268 КУпАП участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до вимог пункту 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, законодавець забороняє керувати транспортними засобами особам в стані алкогольного сп`яніння, а отже, керування особами транспортними засобами особам в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою відповідальність передбачену ст. 130 КУпАП.

У даному випадку при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає доказуванню подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме факт керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до вимог ч. 2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наступними доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 297414 від 12.07.2024 року, який містить підпис ОСОБА_2 та виклад обставин адміністративного правопорушення (а.с. 1).

- роздруківкою тестування на алкоголь до протоколу з використанням спеціальних технічних засобів - Drager ALCOTEST 6810, тест 623, результат огляду 0,66 проміле, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з результатом якого ОСОБА_2 згоден (а.с. 2, 3);

- довідкою інспектора САП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Самарської Ю. про те, що ОСОБА_2 має посвідчення водія (а.с.4);

- рапортом поліцейського СРПП ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області сержанта поліції Чубинець О. (а.с.5);

- відеозаписом на диску DVD-R (а.с. 6).

Так, як вбачається з матеріалів справи на виконання вимог ст. 266 КУпАП працівником поліції застосовано технічні засоби відеозапису та відповідний відеозапис долучено до матеріалів справи (а.с. 6).

Вказаним відеозаписом, який досліджено судом, відеофайлом (_export-r5bzb.mp4) зафіксовано що на місці зупинки транспортного засобу працівник поліції повідомив ОСОБА_2 про те, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння та на місці запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Драгер", на що останній погодився і продув "Драгер", за результатами проведення огляду цифровий показник приладу містив цифрове значення 0,66 проміле, після чого ОСОБА_2 ознайомився з результатами газоаналізатора "Драгер" та пояснив, що він не вживав алкогольні напої; після чого працівником поліції було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі (час 19:34 год.), однак ОСОБА_2 відмовився проходити огляд у медичному закладі; працівник поліції повідомив ОСОБА_2 про те, що відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП

Суд зазначає, що згідно положень ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

У даному випадку поліцейським здійснювався відеозапис технічним засобом.

Щодо тверджень захисника про відсутність доказів здійснення дій поліцейським щодо направлення ОСОБА_2 на огляд на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я, то згідно відеозапису поліцейські пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`янння в медичному закладі, на що ОСОБА_2 відмовився ( відеофайл_export-r5bzb.mp4, час 19:34).

Суд відхиляє твердження захисника про відсутність направлення на проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року (Далі - Інструкція) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Працівники поліції пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, проте, останній відмовився, тому поліцейські не оформлювали відповідне направлення та не забезпечували його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я.

Окрім цього, нормативні положення ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року та Інструкції не містять вимоги щодо вручення працівниками поліції такого направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння у випадку відмови водія від його проходження.

У випадку згоди водія та його доставлення до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду, таке направлення обов`язково оформлюється та є підставою для проведення лікарем відповідного дослідження, проте ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду в медичному закладі.

У даному випадку у працівників поліції не виник обов`язок з оформлення направлення ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я.

Також відповідні висновки містяться у постановах Дніпровського апеляційного суду від 15.04. 2024 р. (справа №204/16534/23), від 21.01.2021 р. (справа №202/7768/20).

Суд зазначає, що ОСОБА_2 при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не заперечував факт керування автомобілем, пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою Драгера та підписав результат огляду та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Від проведення огляду в медичному закладі ОСОБА_2 відмовився, що підтверджується переглянутим відеозаписом.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкціїз оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, в ньому зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Протокол підписаний особою, яка його склала, а також особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Даний протокол відповідно до положень ст.251 КУпАП являється доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Отже, дослідивши докази по справі, суд вважає, що ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_2 адвоката Стадницького С.А. про закриття провадження у справі, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суд вважає за необхідне призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає характеру вчиненого правопорушення і меті адміністративного стягнення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 280, 283, 284, 294, 303 ч.1, 40-1 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адміністративне стягнення: штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , судовий збір у дохід держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Л.П. Бабічева