Номер провадження 3/523/5153/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кремер І.О., з участю прокурора Богатир В.К., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до 23.08.2023 року працюючого на посаді начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшли матеріали від Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України.

Так, згідно обставин, викладених в Протоколі № 1265/2024 від 30.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , який обіймав посаду начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та який є суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно підпункту г) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» в порушення вимог ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого терміну декларування, а саме 18.07.2024 опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КпАП України.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Із будь-якими заявами або клопотаннями правопорушник до суду не звертався.

Прокурор Богатир В.К. протокол підтримав в повному обсязі та просив суд притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КпАП України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з приписами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Наказом Командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 192 від 08.07.2019 лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_4 з 09.07.2022.

Наказом Командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 190 від 30.04.2023 ОСОБА_1 , начальнику відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_4 , присвоєно звання «Майор».

Відповідно до ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України майори, капітани 3 рангу, підполковники, капітани 2 рангу є начальниками для військовослужбовців рядового, молодшого і старшого сержантського і старшинського складу. Старші за військовим званням військовослужбовці мають право вимагати від молодших за військовим званням військовослужбовців додержання військової дисципліни, громадського порядку і форми одягу, а також правил поведінки і військового вітання. Молодші за званням військовослужбовці повинні беззастережно виконувати зазначені вимоги старших за військовим званням військовослужбовців.

Положеннями ч. 2 ст. 5 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що до старшого офіцерського складу відноситься військове звання «майор».

Відповідно до посадової інструкції начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_4 майора ОСОБА_1 , останній контролює та перевіряє стан військового обліку та бронювання офіцерів запасу на підприємствах в установах різних форм власності, визначає можливість використання офіцерів запасу в Збройних Силах у воєнний час, здійснює контроль за правильністю нарахування і обліку робочого часу працівникам і робітникам та інше. Крім того начальник відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_4 майор ОСОБА_1 є безпосереднім начальником для особового складу відділення офіцерів запасу і кадрів.

Майор ОСОБА_1 , як начальник відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_4 є військовою посадовою особою Збройних Сил України, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності, а також наділений організаційно-розпорядчими функціями.

Згідно п.п. 3 п. 7 ч. 5 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» військовослужбовці, які проходять службу у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки або відрядженні до них відносяться до суб`єктів на яких поширюється дія розділу VII Закону України «Про запобігання корупції» (крім осіб рядового складу підрозділів охорони відповідних центрів).

Згідно п.п. г) п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єктами, особами, на яких поширюється дія цього Закону є військові посадові особи Збройних Сил України.

Таким чином, начальник відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування та суб`єктом на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», зобов`язаний виконувати вимоги вказаного Закону, зокрема, ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», в частині обов`язку подати декларацію після припинення діяльності та виконувати інші вимоги фінансового контролю.

Згідно із ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честі і гідності інших людей.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно правову відповідальність.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Проте, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, який повинен бути обізнаним щодо обов`язку, способу та терміну подач такого типу декларацій, за відсутності поважних причин. В порушення абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону, подав відповідну декларацію лише 18.07.2024 року.

Згідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, суд прийшов до переконання, що стягнення за адміністративне правопорушення слід накласти стягнення у вигляді адміністративного штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 172-6, 221, 252, 280, 283 КУпАП, ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850/вісімсот п`ятдесят/грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605/шістсот п`ять/грн. 60коп.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер