Справа № 585/3842/24
Номер провадження 3/585/1192/24
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Євлах О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Роменського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,-

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

В провадження судді ОСОБА_2 06 вересня 2024 року надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 згідно якого з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №122016 від 03.09.2024 року вбачається, що 03.09.2024 року о 01 год. 45 хв. в м.Ромни, вул.Полтавська,4, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 2705-228змт, з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та на місці зупинки транспортного засобі водій у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру номер ВМ 00008 , чим порушив п.2.5.ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день і час розгляду повідомлений Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його обов`язкової участі суду не надав.

Адвокат Шунько О.Г. подав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі та без участі ОСОБА_1 . Крім того адвокат Шунько Г.О. подав клопотання в якому просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Посилався на те, що на відеозаписі , долученому до матеріалів справи взагалі відсутні будь-які дані щодо руху автомобіля, його зупинки, встановлення особи та обставин, які б свідчили про вчинення правопорушення. Тобто, суть адміністративного правопорушення в редакції викладеній поліцейським в складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції інкримінованої ОСОБА_1 статті КУпАП. Матеріали справи та відеозапис також не містять даних щодо відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння посадовій особі, уповноваженою на те, начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування , а також правоохоронного органу спеціального призначення з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Також адвокат вказує на те, що працівники поліції СРПП Роменського РВА не є посадовими особами. Уповноваженими на оформлення протоколу про адміністративну правопорушення відносно військовослужбовця ОСОБА_1 , а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за даним фактом підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того акцентує увагу на тому, що в протоколі ЕПР1 №122016 від 03.06.2024 року в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» жодних письмових пояснень ОСОБА_1 зафіксовано не було, також на відеозаписі відсутні дані про те, що ОСОБА_1 пропонувалось вказати будь-які пояснення у протоколі чи викласти їх на окремому аркуші. Даних, що ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень також не має, чим суттєво порушено його права. На відеозаписі відсутні дані про те, що ОСОБА_1 вручено другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, клопотанням адвоката Шунько О.Г., приходить до наступних висновків.

З перегляду доданого до протоколу відеозапису суд встановив, що на вказаному відео файлі відсутні будь-які дані, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, і що саме він був зупинений працівниками поліції, у яких виникла підозра щодо перебування останнього у стані сп`яніння. Вказаний відеозапис містить лише розмову ОСОБА_1 з поліцейським в незрозумілому місці, в ході якої ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або пройти огляд в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовляється, далі поліцейський повідомляє, що відносно нього буде складено протокол, на що ОСОБА_1 запитує, за що саме. Якщо він нічого не вчиняв.

Так, п.2 глави 3 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, передбачено, що включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозапис ведеться безперервно до їх завершення.

За таких обставин, суд погоджується з доводами адвоката про те, що в матеріалах провадження відсутні належні і допустимі докази того факту, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, тобто суб`єктом правопорушення передбаченого ст..130 КУпАП, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та ч.3 ст.266 КУпАП.

Враховуючи наведене суд вважає, що належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 251 КУпАП, на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння матеріали даної справи не містять взагалі.

Стосовно доводів сторони захисту про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння мав проводити спеціальний суб`єкт, відповідно до положень ч.2 ст.266-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовець, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 172-20 КУпАП Глави 13Б, передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає, у розпиванні пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, а також в участі начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими їм військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв під час виконання ними обов`язків військової служби або невжиття ними заходів щодо відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, або приховування ними випадків розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв чи появи на військовій службі в нетверезому стані підлеглих їм військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.

Разом з тим, адміністративні правопорушення на транспорті регулюється виключно нормами глави 10 КУпАП, а в даному випадку положеннями ст. 130 КУпАП.

Аналіз положень ст.266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.

Тобто, положення ст.266-1КУпАП стосуються лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

Таким чином, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники Національної поліції.

Згідно приписів ч. 1 ст. 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» одним із завдань Служби правопорядку є забезпечення безпеки дорожнього руху військових транспортних засобів, контроль за рухом транспортних засобів і перевезенням вантажів Збройних Сил України

Вимогами п. 2 ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водії військових транспортних засобів зобов`язані виконувати передбачені законом вимоги поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Крім того належить зауважити, що спеціально створеного суб`єкту владних повноважень - військової поліції на цей час не створено, їх повноваження за колом осіб спеціальним законом не визначено.

В розумінні логічного застосування правових норм, щодо яких законодавець на момент вчинення правопорушення ще не вніс відповідних змін, які відповідали б суспільним інтересам та певним обставинам (подолання часової прогалини у законодавстві) суд вважає належним не обмежуватись категорією «водій військового транспортного засобу» та застосовувати під час розгляду цієї справи цю категорію в значенні «водій військового транспортного засобу, який виконує бойове завдання або службовий обов`язок з використанням цивільного автомобіля».

В такому разі водій має підтвердити зазначене відповідними документами. Навіть і тоді, зазначене не обумовлює не виконанням водієм військового транспортного засобу вимог, передбачених ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» щодо виконання законних вимог поліцейського.

З відомостей доданого до протоколу відеозапису вбачається, що хоча ОСОБА_1 і повідомив про те, що він є військовослужбовцем, однак про виконання ним бойового завдання, а також про виконання ним безпосередніх посадових обов`язків поза межами військової частини працівників поліції не повідомив, будь-яких відомостей з цього приводу матеріали справи не містять.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 266, 266-1 КУпАП та Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», Закону України «Про дорожній рух» у їх невід`ємному зв`язку, а також те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 на час складання протоколу виконував бойове завдання або безпосередні посадові обов`язки поза межами військової частини з використанням цивільного транспортного засобу, суд приходить до висновку про належне та правильне дотримання працівниками поліції вимог чинного КУпАП та вважає їх дії щодо складання матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 законними. Натомість суд вважає твердження адвоката про те, що огляд військовослужбовців, які керують транспортними засобами має проводитись співробітниками ВСП відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП суб`єктивними та безпідставними.

В поясненнях адвоката містяться також інші аргументи захисту, такі як відсутність підпису та пояснень ОСОБА_1 в протоколі, відсутність доказів про вручення йому копії протоколу які адвокат вважає порушенням права на захист. З цього приводу суд зазначає, що оскільки ОСОБА_1 скористався послугами адвоката під час розгляду справи та з`явився на розгляд у день визначений в протоколі, то право на захист було дотримано.

Решта аргументів адвоката викладених у поясненнях суду не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому суд виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

На думку суду, у цьому провадженні надані відповіді на всі вагомі аргументи сторони захисту.

За таких обставин, за відсутності доказів, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що обставини викладені в протоколі серії ЕПР1№122016 від 03.09.2024 р. не можна вважати доведеними, а тому провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення. (Такий висновок суду відповідає позиції викладеній Сумським апеляційним судом у справі № 585/675/22.)

Керуючись ст.ст. 130 ч.1, 247, 283-284,287 291, 298-299, 326 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАп відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопрушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ