ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/3290/20 Номер провадження 33/814/167/24Головуючий у 1-й інстанції Березовська І.В. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 16 липня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 гривень.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 17 квітня 2020 року о 23 годині 50 хвилин в с.Васищеве Харківського району Харківської області по вул. Паризької Комуни, 39, керував транспортним засобом ГАЗ-33021, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Справу просить розглядати за його відсутності, повідомивши про її результати.

Вказує, що не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, з відео вбачається перебування ОСОБА_1 поблизу транспортного засобу.

В протоколі не роз`яснено особі, яка притягується до адміністративної відповідальності права, передбачені статтями 55, 56, 69 Конституції України, не вказані відомості про притягнення даної особи до адміністративної відповідальності протягом року.

Транспортний засіб вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення не затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, що свідчить, на переконання апелянта, про відсутність факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Одночасно з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в якому, вказує, що ОСОБА_1 хоча і був присутній у судовому засіданні під час оголошення постанови, проте з повним текстом судового рішення ознайомився на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень лише 21.07.2020. Копія постанови ОСОБА_1 надіслана не була.

Суд апеляційної інстанції вважає, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження слід визнати поважними, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повній мірі.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статі.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційних скаргах, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №444315 від 18 квітня 2020 року, пояснення свідків, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 444315 від 18 квітня 2020 року, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до яких останні підтвердили, що ОСОБА_1 18 квітня 2020 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Із наявних у матеріалах справи письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що 18 квітня 2020 року працівниками патрульної поліції їх було залучено в якості свідка при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення. В присутності свідків водій транспортного засобу ГАЗ-33021, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та в закладі охорони здоров`я відмовився. ОСОБА_1 у присутності свідків ознайомлено з його правами, змістом адміністративного протоколу та повідомлено місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського апеляційним судом зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі на вимогу працівника поліції.

Таким чином, твердження про відсутність у діях ОСОБА_1 відмови від проходження запропонованого огляду є надуманими та спростовується вищенаведеними доказами по справі.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння внаслідок виявлення передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак. Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Апеляційний суд зауважує, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Суд зважає на те, що відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.

На відеозаписові події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу та події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Твердження про відсутність доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом з боку ОСОБА_1 є надуманими та спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом, на якому зафіксований момент зупинки транспортного засобу ГАЗ-33021, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано про роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених статтями 55, 56, 69 Конституції України, то апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_4 відмовився від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення, однак сам протокол містить посилання про роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності її прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Більше того, згідно з письмовими пояснення свідків, ОСОБА_1 у їх присутності ознайомлено з його правами, змістом адміністративного протоколу та повідомлено місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про притягнення даної особи до адміністративної відповідальності протягом року жодним чином не спростовують фактичних обставин події правопорушення, протокол в цілому відповідає вимогам, викладеним у ст.256 КУпАП, тому наведене не впливає на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Частиною 4 статті 265-2 КУпАП передбачено, що транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання.

Таким чином, затримання транспортного засобу є правом, а не обов`язком працівника поліції. Відсутність у працівника поліції підстав для тимчасового затримання автомобіля ГАЗ-33021, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 не спростовує самого факту керування останнім транспортним засобом та не спростовує правильності висновків, викладених у постанові судді.

Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, проте висновків судді не спростовують.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, оскільки судом достовірно встановлено, що останній відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву та давали суду підстави для висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Постанова судді суду першої інстанції відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

За таких підстав, обґрунтування апеляційної скарги не спростовують законних висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 16 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко