1Справа № 335/2206/24 3/335/807/2024
ПОСТАНОВА

про закриття провадження у справі

25 вересня 2024 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, об`єднану справу про адміністративне правопорушення, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП);

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, працюючого інспектором ВІРІБ2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції ДПП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 619626, 10.02.2024 о 12:52 год. в м. Запоріжжі, вул. Перемоги, 56, водій транспортного засобу СКС-KIS-42КП, д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 під час перестроювання не надав дорогу транспортному засобу, що перестроювався в ту смугу, що мав намір перестроїтися, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Mazda CX-30», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Своїми діями ОСОБА_2 допустив порушення вимог п. 10.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, завдано матеріальних збитків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 619627, 10.02.2024 о 12:52 год. в м. Запоріжжі, вул. Перемоги, 56, водій ОСОБА_1 перед зміною напрямку руху, не переконався що це буде безпечним, скоїв зіткнення з транспортним засобом СКС-KIS-42КП, д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку. Своїми діями він допустив порушення вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, завдано матеріальних збитків.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2024 було призначено у об`єднаній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КУпАП, та відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судову інженерно-транспортну (автотехнічну) експертизу, проведення якої доручено експертам Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Перемоги, 50, м. Запоріжжя, 69018).

27.08.2024 до суду надійшов висновок експерта від 05.08.2024 № 380-24 за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 11.07.2018 (справа № 308/8763/15-а), при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 619626, та протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 619626, серії ААД № 619627, були складені 10.02.2024, дорожньо-транспортна подія відбулась 10.02.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП в разі, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

При цьому, пунктом 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього кодексу.

Чинними нормами КУпАП не передбачено, чи підлягає встановленню вина особи, щодо якої закривається справа про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вказане питання необхідно вирішувати, виходячи з аналізу чинних процесуальних норм КУпАП, а також керуючись положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, згідно ст. 19 Конституції України.

Пункт 7, статті 247 КпАП України не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, згідно абзацу 1, статті 247 КпАП України встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до стаття 280 КпАП України, у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи або визнання відсутності в діях особи складу та події адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і можливість прийняття таких взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини та призначення адміністративного стягнення.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, у визначені ст. 38 КпАП України строки.

Визнання вини чи її спростування при закритті справи з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, є неправомірним.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbingsand Othersv. The United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення, як відносно ОСОБА_1 , так і відносно ОСОБА_2 , адміністративне правопорушення сталося 10.02.2024. Питання щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у випадку встановлення вини, і як наслідок того, стягнення може бути накладено не пізніш, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Вчинене правопорушення не характеризується безперервним здійсненням єдиного діяння, а тому правопорушення не є триваючим. Точкою відліку строку накладення адміністративного стягнення за вчинене правопорушення є день його вчинення.

З часу вчинення правопорушення пройшло більше трьох місяців, тобто закінчився строк накладення адміністративного стягнення, визначений ст. 38 КУпАП.

Заперечень проти закриття провадження з нереабілітуючої підстави, встановленої п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, згідно з якою провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наявності обставин, перелічених у цій статті, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не висловили.

Зазначені обставини виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, підстави для перевірки обставин справи щодо наявності події та складу адміністративного правопорушення відсутні.

Наявність різної судової практики з цього приводу на переконання судді не є підставою для встановлення вини осіб, які у даній справі притягаються. Доцільність підтвердження вини особи у таких справах для майбутньої можливої преюдиції при вирішенні цивільних позовів, то на думку суду у порядку цивільного судочинства може бути вирішено будь-який цивільно-правовий спір, в тому числі з приводу цієї автоподії, без наявності постанови суду про підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

За таких підстав та враховуючи, що строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , передбачений ст. 38 КУпАП закінчився 10.05.2024, суд вважає можливим провадження по об`єднаній справі закрити з підстав передбачених п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, ст. 38 КУпАП, керуючись ст.ст. 247, 245, 251, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у об`єднаній справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя І.П. Соболєва