ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2024 Справа №607/18363/24 Провадження №3/607/7844/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Мостецька А.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу, яка надійшла з Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Тернопільським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області направлено до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 279726 від 13.08.2024 вбачається, що 13.08.2024 о 10 год 09 хв, гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «Сім 23», що знаходиться в м. Тернопіль по вул. Купчинського 7А, таємно викрав з полиці магазину сир плавлений «Гурман» ТМ «Наш молочник» у кількості 0,354 г, вартістю 204,62 грн без ПДВ за кг, на загальну суму 72,44 грн без ПДВ, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що дій зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення він не вчиняв.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол, у якому, відповідно до ст. 256 цього кодексу, зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 279726 від 13.08.2024, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 13.08.2024 о 10 год 09 хв, гр., перебуваючи в магазині «Сім 23», що знаходиться в м. Тернопіль по вул. Купчинського 7А, таємно викрав з полиці магазину сир плавлений «Гурман» ТМ «Наш молочник» у кількості 0,354 г, вартістю 204,62 грн без ПДВ за кг, на загальну суму 72,44 грн без ПДВ.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі працівниками поліції долучено: електронний рапорт працівника поліції від 13.08.2024; повідомлення директора ТОВ «Клевер Сторс» ОСОБА_2 , відповідно до якої останній просить притягнути до відповідальності ОСОБА_1 , який 13.08.2024 у період з 10:09 год по 10:12 год здійснив крадіжку ТМЦ магазину «Сім 23» №4125, який знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Купчинського, буд. 7А, а саме: Сир плавлений «Гурман» Наш молочник у кількості 0,354 г, на загальну суму 72,44 грн; акт інвентаризації (ревізії) магазину № 4125, який знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Купчинського, 7А від 13.08.2024; письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 13.08.2024; фотознімок, з якого вбачається, що ОСОБА_1 стоїть біля полиць магазину.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та вказав, що дій зазначених у протоколі не вчиняв.

Вказані пояснення ОСОБА_1 підтверджуються письмовими поясненнями останнього від 13.08.2024, які наявні в матеріалах справи.

Суд не бере до уваги долучений до матеріалів справи електронний рапорт працівника поліції, як належний та допустимий доказ, оскільки об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив зазначене у протоколі правопорушення, матеріали справи не містять. Більше того, у долученому рапорті зазначено про те, що ОСОБА_1 11.08.2024 близько 10 год 54 хв здійснив крадіжку товару (аджика) на суму 36 грн, що зовсім не підтверджує обставин вчинення адміністративного правопорушення, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 279726 від 13.08.2024.

Долучений до матеріалів справи фотознімок з камери відеоспостереження не підтверджує обставин, викладених у протоколі, оскільки на них не зафіксовано факту дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 , підійшовши до каси чоловік оплатив тільки дві пляшки пива, після чого вона звернулась на лінію 102 і даний громадянин це зрозумів і поклав сир в інше місце в холодильнику.

Суд зауважує, що крадіжка (таємне викрадення чужого майна) вважається закінченою з моменту, коли винна особа вилучила майно і отримала реальну можливість розпоряджатись чи користуватись ним.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, зазначеного в протоколі, матеріали справи не містять.

Таким чином, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, а будь-які сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на його користь.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та долучені матеріали не містять беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, а тому суд дійшов до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП та вважає, що провадження в адміністративній справі стосовно нього слід закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 51, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяА. А. Мостецька