Справа № 214/6279/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 жовтня 2024 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянство України, який працює ФОП ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

18.07.2024 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №178368 від 11.07.2024 року щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до зазначеного протоколу, 11.07.2024 року, о 12-00 годині, ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив дії психологічного характеру щодо своєї рідної сестри ОСОБА_3 , а саме висловлювався в бік останньої нецензурною лайкою, в результаті чого могла біти завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру та порушив Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229 від 07.12.2017 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, заперечував обставини, викладені в протоколі, пояснив, що 11.07.2024 року приблизно о 12-00 годині він прийшов відвідати свою матір, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , разом з його рідною сестрою ОСОБА_3 , яка здійснює за нею догляд. Мати хвора, після інсульту. Під час цього візиту, він посварився з сестрою, але не ображав її, не погрожував і фізичного насилля не застосовував. Сестра викликала поліцію. Коли він сидів з матір`ю і його опитували поліцейські, в кімнату зайшла сестра і почала з ним знову сваритися при поліцейських.

Потерпіла ОСОБА_3 під час допиту суду пояснила, що ОСОБА_1 її рідний брат. 11.07.2024 року о 12-00 годині, він прийшов до неї додому, за адресою АДРЕСА_3 , щоб провідати маму ОСОБА_4 . Під час перебування у неї вдома, у ОСОБА_1 виникли до неї претензії та він почав з нею сваритися через відсутність у матері вентилятора. Він почав хапати її за щоки, шию та висловлюватися в її бік образливими словами. Вона точно не пам`ятає, чи висловлювався ОСОБА_1 в її бік нецензурними словами, оскільки знаходилась у схвильованому стані.

Врахувавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілої, дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до такого висновку.

Так, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї, ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості, передбаченого ст.62 Конституції України, згідно з якою всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як слідує з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне в об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016року) Європейський суд з прав людини робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Згідно з ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, тягне за собою юридичну відповідальність.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення, у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

При цьому, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» за №2229-VIII (далі - Закон).

Стаття 1 Закону визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В свою чергу, психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема, психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак, дії особи не можна розцінювати як насильство.

Разом з цим, важливо розрізняти поняття «конфлікт» та «насильство». Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність повторюваності в часі інцидентів множинних видів насильства; системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми. При цьому, конфлікт зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і загострення суперечностей, ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

На думку суду, фактично об`єктивна сторона правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_1 в протоколі не розкрита.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №178368 від 11.07.2024 року, що 11.07.2024 року, о 12-00 годині, ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив дії психологічного характеру щодо своєї рідної сестри ОСОБА_3 , а саме висловлювався в бік останньої нецензурною лайкою, в результаті чого могла біти завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру (а.с.1).

Разом з цим, відповідно до рапорту інспектора Москаленка Ю.В. від 11.07.2024 року, до служби «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , брат заявниці лізе битись до неї, хапає за голову та обличчя (а.с.2).

Також, згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.07.2024 року, ОСОБА_3 просить органи поліції притягнути до відповідальності її брата ОСОБА_1 за фактом вчинення щодо неї домашнього насильства психологічного та фізичного характеру (а.с.3).

Окрім того, у своїх письмових поясненнях ОСОБА_3 зазначає, що 11.07.2024 року приблизно о 12-00 годині, вона перебувала за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час, до неї прийшов брат ОСОБА_1 , відвідати їх матір ОСОБА_4 та пройшов до її кімнати. Після того, як він від неї вийшов, почав пред`являти їй претензії з приводу відсутності у матері вентилятора. В ході розмови останній почав «розпускати руки» по відношенню до неї, чіплятися руками за обличчя та виражатися в її бік нецензурною лайкою та виганяв її з квартири. Після цього вона викликала поліцію. (а.с.4).

При цьому, ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях вказав, що 11.07.2024 року о 12-00 годині, він приїхав відвідати матір за адресою: АДРЕСА_3 . Після того, як він пройшов до кімнати матері, запитав у сестри, чого вона не купить їй вентилятор. На вказане запитання у ОСОБА_3 сталася бурхлива реакція і вона в істериці почала кричати, виражатися нецензурною лайкою та викликала поліцію (а.с.5).

Тобто, аналізуючи вказані вище письмові докази, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , можна зробити висновок, що абсолютно кожен з них має суттєві протиріччя по відношенню одне до одного, зокрема, щодо застосування до потерпілої фізичного чи психологічного насильства. Разом з цим, не усунувши зазначених протиріч, уповноважений працівник поліції, все одно, склав щодо ОСОБА_1 протокол та ставить останньому у провину вчинення щодо ОСОБА_3 саме психологічного насильства.

Натомість, навіть, під час надання пояснень в суді, потерпіла не змогла чітко пояснити, чи дійсно, ОСОБА_1 висловлювався в її бік саме нецензурною лайкою.

Суд звертає увагу, що насильство в сім`ї, в розумінні ст.173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення або загрози завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Тобто, саме по собі вживання нецензурної лайки на адресу осіб, зазначених в ст.3 Закону, не може автоматично утворити склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП.

Разом з тим, суперечка що виникла між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про яку йдеться у протоколі про адміністративне правопорушення, не охоплюється диспозицією ст.173-2 КУпАП, не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності. Тобто факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 , не знайшов свого підтвердження.

З суті подій, зазначених у протоколі не можна зробити висновок про те, що конфлікт, що викликав у ОСОБА_3 побоювання за свою безпеку, спричинив у неї емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдав шкоди її психічному здоров`ю. Тому, у вказаному випадку суд може зробити висновок лише про те, що між рідними братом та сестрою відсутнє взаєморозуміння та на фоні конфліктної ситуації виникла сварка.

Суд зазначає, що наявність сварок і непорозумінь між особами на побутовому ґрунті свідчить про існування між ними неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя, однак жодним чином не підтверджує факту вчинення саме домашнього насильства. Нецензурна лайка, тим більше, застосування образливих висловів, як вказує в своїх поясненнях ОСОБА_3 , в межах конфлікту, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в цьому випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні ст.173-2 КУпАП та ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За таких обставин в діях ОСОБА_1 не встановлено ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, відповідно якого провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.33-35, ч.1 ст.173-2, ст.247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя А.В. Ткаченко