Справа №449/1050/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2024 м. Перемишляни

суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Гуняк Олександра Ярославівна, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли із Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора Бібрського опорного ліцея Уляни Кравченко Бібрської міської ради Львівського району Львівської області, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 41 КпАП України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , вчинила адміністративне правопорушення виявлене під час проведення перевірки 24.06.2024 р. о 15 год 30 хв. у Бібрському опорному ліцеї імені Уляни Кравченко Бібрської міської ради Львівського району Львівської області, що полягає у порушенні законодавства про працю передбачене п.п.2, 9 ч.1 ст. 29 КЗпП України, ч.1 ст.7, ч.1 ст.10, абз. 4 ч.1 ст.12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 р., №2136-IX, що містить ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.41 КУПАП.

В призначене судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, свою вину у вчиненому правопорушенні визнала повністю.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Згідно п.2 ч.1 ст. 29 КЗпП України до початку роботи роботодавець зобов`язаний в узгоджений із працівником спосіб поінформувати працівника про визначене робоче місце, забезпечення необхідними для роботи засобами.

Згідно п.9 ч.1 ст. 29 КЗпП України до початку роботи роботодавець зобов`язаний в узгоджений із працівником спосіб поінформувати працівника про процедуру та встановлені цим Кодексом строки попередження про припинення трудового договору, яких повинні дотримуватися працівник і роботодавець.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 р., №2136-IX , у період дії воєнного стану порядок організації діловодства з питань трудових відносин, оформлення і ведення трудових книжок та архівного зберігання відповідних документів у районах активних бойових дій визначається роботодавцем самостійно, за умови забезпечення ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи та обліку витрат на оплату праці.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 р., №2136-IX, заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором.

Згідно абз. 4 ч.1 ст.12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 р., №2136-IX, у період дії воєнного стану роботодавець може відмовити працівнику у наданні невикористаних днів щорічної відпустки. Норми частини сьомої статті 79, частини п`ятої статті 80 Кодексу законів про працю України та частини п`ятої статті 11, частини другої статті 12 Закону України "Про відпустки" у період дії воєнного стану не застосовуються.

Факт вчинення правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №ЗХ/ЛВ/17665/085/П/ПТ від 24.06.2024 року, Актом за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду №ЗХ/ЛВ/17665/250-085 від 24.06.2024 р., наказом №03-06/172 від 30.08.2023 р., платіжними інструкціями №760 від 03.06.2024 р., №692 від 16.05.2024 р. та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Частина 1 статті 41 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КпАП України, доведеною повністю.

Санкція ч. 1 ст.41 КпАП України, передбачає стягнення у вигляді накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі нижньої межі, що передбачене в санкції статті за якою притягається ОСОБА_1 ..

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 24, 33, 40-1, 41, 283, 284, 287-289 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 41 КпАП України та обрати їй покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі тридцяти (30)неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп..

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Гуняк Олександра Ярославівна