П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Петров Д.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 201 Подільського районного суду міста Києва адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

27.08.2024 близько о 10 год. 15 хв та о 15 год 05 хв. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку в сім`ї, за обставин якої відносно матерві ОСОБА_2 кидався в бійку, штовхав, вдарив долонею по обличчю, чим вчинив домашнє насильство фізичного характеру.

До даних висновків суд дійшов з наступних підстав.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав усні пояснення, відповідно до яких вину свою визнав та пояснив, що того дня між ним та його матір`ю ОСОБА_2 був сімейний конфлікт, в ході якого вони розмовляли на підвищених тонах.

Потерпіла ОСОБА_2 в суді підтвердила пояснення, надані ОСОБА_1 та пояснила, що конфлікт був побутового характеру, зі своїм сином примирилися, просила не притягати його до відповідальності.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , вившивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно з вище вказаним протоколом про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Разом з тим, дана норма Закону передбачає адміністративну відповідальність за вчинення особою, домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. п. 3, 4, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів наявності в діях ОСОБА_1 ознак домашнього насильства фізичного характеру.

Домашнє насильство передбачає домінування кривдника над постраждалою особою.

В судовому засіданні встановлено, що в данному випадку мав місце взаємний конфлікт, який виник раптово.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази про те, що ОСОБА_1 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство.

Суду не надано жодних доказів настання фізичної чи психічної шкоди здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Відтак відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження в суді.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд приходить до висновку про відсутністю події та складу правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 173-2, 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Дмитро ПЕТРОВ