Провадження №: 3/752/6008/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2024 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1 місце реєстрації - АДРЕСА_2
за участі ОСОБА_1 , захисника Свистуна Г.В., Штанька К.С., представника ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2024 о 08:20 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford Fusion, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у м. Києві по вул. Антоновича, 152, змінюючи напрямок руху, виконуючи маневр перестроювання, не переконався, що це буде безпечно та не створить небезпеки іншим учасникам руху, що призвело до зіткнення з транспортним засобом Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. Водій ОСОБА_1 не дотримався п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, що спричинило настання дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками.

Подія та склад адміністративного правопорушення, причинно-наслідковий зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху та настанням дорожньо-транспортної пригоди доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де містяться:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 827046 від 01.07.2024 (надалі по тексту - протокол), складений відносно ОСОБА_1 за порушення ст. 124 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;

- схема місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.07.2024, на якій відображені місця розташування транспортних засобів, місце зіткнення, сталий орієнтир, відповідні виміри;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 01.07.2024;

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 01.07.2024.

11.09.2024 в судовому засідання водій ОСОБА_1 надав усні пояснення по суті, фото з місця події, відеозапис, що фіксує рух автомобілів, заперечив свою винуватість у настанні зіткнення, пояснив, що рухався з дозволеною швидкістю у другій смузі та мав виконати маневр повороту праворуч, для чого завчасно став перелаштовуватися у першу смугу у місці, де це дозволяє дорожня розмітка. Коли перелаштувався у першу смугу, відбулося зіткнення з автомобілем Toyota, який рухався позаду у смузі для руху маршрутних транспортних засобів (надалі по тексту - смуга громадського транспорту). Вважає винуватцем дорожньо-транспортної пригоди водія ОСОБА_3 . На місці з водієм іншого авто обговорювали можливість складання європротоколу, проте останній викликав поліцію. На місці поліцейський притягнув водія ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за рух смугою громадського транспорту.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Свистун Г.В. надав усні пояснення, просив зважити на швидкість авто Toyota, яка відображена на відеозаписах з будівлі по вул. Антоновича, який він отримав від банківської установи на свій адвокатський запит. На переконання захисника пересування авто Toyota смугою для руху громадського транспорту та рух зі швидкістю, яка не відповідає дорожній обстановці є причиною зіткнення.

При цьому захисник заявив клопотання про проведення експертизи, проведення якої просив доручити Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх вправ України та поставити на вирішення експерта запитання про те, якими пунктами Правил дорожнього руху повинен був керуватися кожен з водіїв, чи міг уникнути зіткнення водій ОСОБА_1 за умови перевищення швидкості водієм ОСОБА_3 допустимої швидкості руху та руху у полосі громадського транспорту, а також про те, дії кого з водіїв з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

З метою недопущення порушення права на захист іншого учасника та всебічного з`ясування обставин справи, 11.09.2024 судове засідання було відкладено на 25.09.2024, куди викликано потерпілого.

16.09.2024 він захисника надійшли письмові пояснення з фото таблицею.

25.09.2024 в суді ОСОБА_3 надав усні пояснення, зазначив, що рухався по вул. Антоновича, мав повертати на вул. Ковпака, зайняв першу смугу, що призначена для руху громадського транспорту і рухався у ній не швидко, бо удар був легкий. У першу смугу перестроївся орієнтовно за 80-100 метрів до того, як туди став зміщуватися автомобіль Ford. Автомобіль Ford їхав поряд у другій смузі, він з ним порівнявся, майже проїхав і відчув поштовх у зону водійських дверцят. Автомобіль Ford їхав не швидко, світловий показчик повороту у нього він не бачив. На місці сплатив штраф за рух смугою громадського руху.

Представник ОСОБА_3 зазначив, що не вбачає підстав для призначення у справі судової експертизи, зокрема з урахуванням поставлених запитань, очевидним є, що дорожньо-транспортна пригода відбулася через неуважність водія авто Ford.

Проаналізувавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд (суддя) не вбачає підстав для призначення судової експертизи у цій справі про адміністративне правопорушення, адже вважає, що зібрані у справі докази є достатніми для установлення події та складу адміністративного правопорушення, тоді як потреба у наявності спеціальних знань не виявлена.

Також суд (суддя) враховує, що призначення експертизи у справах такої категорії не є обов`язковим в силу закону і незалежно від того, чи зміг би провести судовий експерт експертне дослідження, чи ні, сам висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду (судді), яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Так, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями обох водіїв, відео та фото файлами підтверджується, що 01.07.2024 вранці у м. Києві по вул. Антоновича, 152 відбулося зіткнення двох транспортних засобів, що описано у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому автомобіль Toyota рухався у першій смузі, що призначена для руху громадського транспорту, а транспортний засіб Ford у другій та виконуючи перестроювання не переконався у тому, що це не створить перешкод і небезпек для інших учасників руху, зокрема водія авто Toyota, який рухався у смузі, в яку ОСОБА_1 перелаштовувався.

Як вбачається з матеріалів справи місце зіткнення на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди позначено працівниками поліції зі слів водіїв, жодних зауважень ця схема не містить.

Оцінивши всі фактичні обставини, суд дійшов висновку, що водієм ОСОБА_1 не дотримано вимоги п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху і це порушення знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Так, у п. 10.1 Правил дорожнього руху зазначено, що Перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.3 Правил дорожнього руху у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Як пояснили обидва водія водій ОСОБА_3 поніс адміністративну відповідальність за рух смугою громадського руху.

Достатніх фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку можливо б було встановити відсутністьадміністративного правопорушення у зв`язку з яким складено протокол від 01.07.2024 не вбачається. При цьому, суд (суддя) враховує посилання ОСОБА_1 і його захисника на можливе перевищення автомобілем Toyota швидкості, дозволеної для руху у місті, проте виходить з того, що швидкість авто Toyota не становила таке перевищення, яке не дозволило водієві ОСОБА_1 помітити на дорогі перешкоду для перелаштування, адже у першій смузі неподалік місця зіткнення відбувалися будівельні роботи.

Адміністративним правопорушенням (проступком), у розумінні чинного законодавства, є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Статтею 124 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таке порушення тягне за собою адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Отже, суд (суддя) вважає наявними подію та склад адміністративного правопорушення та, відповідно, вбачає достатніми підстави для визнання винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

У силу приписів ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушення в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Суд (суддя), розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно однієї особи, не вправі виходити за межі судового розгляду та установлювати винуватість інших осіб у вчинення певного правопорушення, а тому питання модливосїх винуватості водія ОСОБА_3 , поряд з водієм ОСОБА_4 у межах справи про адміністративне правопорушення № 752/14469/24 не розглядається і не вирішується.

Щодо решти можливо непроаналізованих заперечень захисника суд (суддя) посилається на практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема щодо того, що в рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010).

Таким чином, підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено.

З огляду на визнання винуватості вказаної особи, до нього застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції відповідної статті та з урахуванням приписів ст. 33-35 КУпАП, а також покладається судовий збір у порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33-35, 40-1, 124, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КУпАП, якими встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя О.В. Бушеленко