Справа № 136/1448/24
провадження №3/136/506/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянина України, студента Зозівського ПАЛ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягався до адміністративної відповідальності

за ч.1 ст. 89 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2024 о 21:15 год., по АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 , викинув з вікна 2 поверху кота, який належить гр. ОСОБА_2 , чим завдав йому шкоди, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 89 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся своєчасно належним чином про час та місце розгляду справ. При цьому, клопотання про відкладення судових засідань не подано, причини неявки не повідомлені.

Крім того, на офіційному сайті суду в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Зважаючи на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 належно сповіщався про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи, тому суд здійснює розгляд справи у його відсутність.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні суду пояснила, що вона є власницею чорного британського висловухого кота, якого їй подарували в 2023 році, кіт живе у кімнаті та на двір він не виходить, про це знали жильці гуртожитку. 17.07.2024 у вечірню пору доби по АДРЕСА_2 , вони із знайомою ОСОБА_3 перебували на лавочці біля гуртожитку, де проживають як внутрішньо переміщені особи. У цей час з вікна гуртожитку щось вилетіло та гучно впало, утім вона не вмітила що це було, а через деяку мить із приміщення гуртожитку вибіг ОСОБА_1 , який їм добре відомий, оскільки є студентом Зозівського ПАЛ, в якому вони постійно проживають із ним. ОСОБА_1 повідомив, що у його кімнату забіг чорний висловухий кіт, якого він викинув із вікна другого поверху гуртожитку, що викликало у нього не приховану радість. Коли вона зрозуміла, що це її кіт, який живе у гуртожитку з нею в кімнаті та є її улюленцем, він не виходить на двір, вона почала на ОСОБА_1 кричати, і як наслідок вони почали усі шукати кота. Знайшовся кіт на наступний день із ушкодженою лапою, через що вона зверталась за ветеринарною допомогою.

За клопотанням потерпілої в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_3 , яка суду пояснила, що проживає у гуртожитку Зозівського ПАЛ як переселенка, та є сусідами із ОСОБА_2 , підтримують дружні відносини. Суду пояснила, що у вересні 2023 року вона подарувала ОСОБА_2 маленького чорного висловухого котика, який проживав з нею у її кімнаті, на вулицю він не виходить, є хатнім та був їх улюбленцем. 17.07.2024 у вечірню пору доби, десь біля 22 год, в АДРЕСА_2 , вони із ОСОБА_2 перебували на лавочці. У цей час з вікна гуртожитку щось вилетіло та гучно впало, утім вони не помітили що це. Через деяку мить із гуртожитку вибіг ОСОБА_1 , який є студентом Зозівського ПАЛ, та повідомив, що у його кімнату забіг чорний висловухий кіт, якого він викинув із вікна другого поверху гуртожитку. Вони зрозуміли, що це кіт ОСОБА_2 , оскільки інших тваринок жильці не тримали у гуртожитку, тому почали шукати кота, не знайшовши його ОСОБА_2 викликала поліцію, які склали матеріали про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , який повідомляв про те, що саме він викинув кота, який належить ОСОБА_2 , а на наступний день кота знайшли із ушкодженою лапою, їй відомо, що ОСОБА_2 зверталась за ветеринарною допомогою.

Суд, вислухавши потерпілу та свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про наступне.

ОСОБА_1 притягується до відповідальності за ч. 1 ст. 89 КУпАП, яка передбачає відповідальність за знущання над тваринами, завдання побоїв або вчинення інших насильницьких дій, що завдали тварині фізичного болю, страждань і не спричинили тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, у тому числі порушення правил утримання тварин.

Об`єктом вказаного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони тваринного світу (див. Закони України "Про тваринний світ", «Про захист тварин від жорстокого поводження", «Про ветеринарну медицину», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», «Про захист населення від інфекційних хвороб" тощо).

Безпосередній об`єкт - встановлений порядок поводження з тваринами.

Предмет посягання - тварини, що знаходяться на волі, в напіввільніх умовах або тримаються у неволі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" тварини - це біологічні об`єкти, що відносяться до фауни: сільськогосподарські, домашні, дикі, у тому числі домашня і дика птиця, хутрові, лабораторні, зоопаркові, циркові; дикі тварини - тварини, природним середовищем існування яких є дика природа, у тому числі ті, які перебувають у неволі чи напіввільних умовах; домашні тварини - собаки, коти та інші тварини, що протягом тривалого історичного періоду традиційно утримуються і розводяться людиною, а також тварини видів чи порід, штучно виведених людиною для задоволення естетичних потреб і потреб у спілкуванні, що, як правило, не мають життєздатних диких популяцій, які складаються з особин з аналогічними морфологічними ознаками, та існують тривалий час у їх природному ареалі; сільськогосподарські тварини - тварини, що утримуються та розводяться людиною для отримання продуктів і сировини тваринного походження; безпритульні тварини - домашні тварини, що залишилися без догляду людини або утворили напіввільні угруповання, здатні розмножуватися поза контролем людини.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: жорстокому поводженні з тваринами; мордуванні тварин; вчиненні інших дій, які призвели до мучення, каліцтва чи загибелі тварин. Відповідно до статі 1 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" жорстоке поводження з тваринами - знущання над тваринами, вчинене із застосуванням жорстоких методів або з хуліганських мотивів, а також нацькування тварин одна на одну, вчинене з хуліганських чи корисливих мотивів.

Відповідно до ст. 18 Закону, при поводженні з тваринами не допускається: використання оснащень, інвентарю, що травмують тварин; примушування тварин до виконання неприродних для них дій, що призводять до травмувань; нанесення побоїв, травм з метою примушування тварин до виконання будь-яких вимог; використання тварин в умовах надмірних фізіологічних навантажень, тощо.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 89 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , які в силу ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Вищенаведені докази в сукупності дають підстави суду дійти висновку, що в судовому засіданні знайшов факт жорстокого поводження ОСОБА_1 із твариною з хуліганських мотивів шляхом вчинення дій, що завдали тварині фізичного болю, страждань.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення враховується особа порушника, ступінь вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Ураховуючи зазначені обставини справи, суспільну небезпеку та характер скоєного правопорушення, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1ст. 89 КУпАПу виді штрафу без конфіскації тварини, оскільки матеріали справи свідчать про те, що тварина не належить притягуваному.

Суд вважає, що в даному випадку саме такий вид адміністративного стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст.4 ч.5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 27, 33, 35, 89 ч.1, 221, 251, 276, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200(двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. без конфіскації тварини.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 к., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до положень статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН