Справа № 214/7023/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 вересня 2024 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянство України, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

за участю:

особи, що притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

потерпілої - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

18.07.2024 року, приблизно о 10-00 годині, за адресою: АДРЕСА_2 , а саме в громадському місці, ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушував громадський порядок, тобто вчинив хуліганські дії.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт вчинення правопорушення не визнав та пояснив, що 18.07.2024 року, приблизно о 10-00 годині, він підійшов до гаражу, розташованого по АДРЕСА_2 та почав сваритися з ОСОБА_2 та її чоловіком ОСОБА_3 . Він почав висловлювати претензії, оскільки вони розбили кувалдою могилу його батька ОСОБА_4 на західному кладовищі. Він не висловлювався нецензурною лайкою. Також, ОСОБА_1 , уточнив, що уклав договір з ОСОБА_3 на установку пам`ятника батьку, однак, він порушив умови договору та сказав йому принести ще гроші за невиконану роботу. Він відмовився давати ще гроші та звернувся до служби з захисту прав споживачів. ОСОБА_3 розірвав договір і повернув гроші. Потім, він прийшов на кладовище та побачив, що пам`ятник розбитий. Він вважає, що ОСОБА_3 помстився йому та розбив пам`ятник на могилі.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 18.07.2024 року, приблизно о 10-00 року, ОСОБА_1 зайшов до її магазину «Пам`ятники», що розташований по вул. Космонавтів, 13 та почав голосно кричати, щоб йому встановили пам`ятник на кладовищі, але відмовився вносити доплату по договору. До цього, ОСОБА_1 уклав з ними договір про встановлення пам`ятника. На той час, бетон під пам`ятник був уже залитий і ОСОБА_1 було внесено передплату. Також, потерпіла пояснила, що ОСОБА_1 , при дітях, ображав її та чоловіка ОСОБА_3 , матюкався, погрожував фізичною розправою, замахувався на неї ціпком, який тримав в руці.

Окрім того, свідок ОСОБА_3 пояснив, що він є фізичною особою підприємцем. Потерпіла ОСОБА_2 його дружина. 25.05.2024 року він уклав договір з ОСОБА_1 на встановлення пам`ятнику на могилі його батька. За свої послуги він взяв завдаток, який потім повернув. 18.07.2024 року о 10-00 годині, ОСОБА_1 прийшов до нього в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташований за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 намагався змусити його безкоштовно поставити пам`ятник своєму батькові, кричав, що він тричі контужений, висловлювався нецензурною лайкою в його бік та бік його дружини, залякав останню. При цьому були присутні його неповнолітні сини ОСОБА_5 , 2006 року народження, ОСОБА_6 , 2012 року народження та ОСОБА_7 , з якою вони співпрацюють.

Також, в судовому засіданні була допитана в якості свідка ОСОБА_7 , яка показала, що вона працює приватним підприємцем біля магазину родини ОСОБА_8 . 18 чи 19 липня 2024 року, точної дати не пам`ятає, вона стала свідком того, як ОСОБА_1 погрожував ОСОБА_2 , замахувався ціпком на неї, казав, що у нього три контузії, матюкався на її адресу та в бік її чоловіка ОСОБА_3 . Все це відбувалося при неповнолітніх дітях ОСОБА_8 .

Окрім того, свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона працює на прийомі макулатури та пляшок поруч з магазином «Пам`ятники». 18.07.2024 року, приблизно о 10 чи 11 годині, вона знаходилася за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час вона бачила, як ОСОБА_1 махав своїм ціпком на потерпілу ОСОБА_2 . Вона не чула, що ОСОБА_1 кричав потерпілій.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона працює дільничним офіцером поліції та складала протокол щодо ОСОБА_1 . Так, 18.07.2024 року, від ОСОБА_2 надійшла заява про те, що ОСОБА_1 виражався на її адресу нецензурною лайкою. Коли вона розмовляла з останнім, він підтвердив, що сказав в бік потерпілої «погане слово», однак він не вважав це нецензурною лайкою. Також, свідок зазначила, що по АДРЕСА_2 працює потерпіла ОСОБА_2 в магазині по виробництву пам`ятників.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілої та свідків, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП, виходячи з такого.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №014250 від 14.08.2024 року, 18.07.2024 року, приблизно о 10-00 годині, за адресою: АДРЕСА_2 , а саме в громадському місці, ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушував громадський порядок, тобто вчинив хуліганські дії (а.с.1).

Окрім того вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме:

- рапортом на ім`я начальника ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області Федотова Д. від 18.07.2024 року, відповідно до якого 18.07.2024 року о 10-49 годині надійшла заява до районного управління про те, що 18.07.2024 року о 10-48 годині за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 погрожує ОСОБА_2 та виражається нецензурною лайкою в її бік (а.с.2);

- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.07.2024 року, згідно з яким ОСОБА_2 просить органи поліції провести розгляд з приводу того, що ОСОБА_1 погрожує їй та виражався в її бік нецензурною лайкою (а.с.3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких остання докладно зазначила про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме, хуліганських дій, щодо неї, які повністю збігаються з поясненнями, наданими нею під час допиту в судовому засіданні (а.с.4);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких останній зазначив, що 18.07.2024 року приблизно о 10-00 годині, він підійшов до ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , з приводу їхньої ініціативи розірвати договір. Через це стався конфлікт, в ході якого він необачно виразився щодо їх методів роботи (а.с.5);

- довідкою про результати перевірки матеріалу ЖЄО №14999 від 18.07.2024 року, з якої слідує, що дільничним офіцером поліції сектору превенції ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області Дриновою Ю.Є. встановлено, що 18.07.2024 року до ВП надійшло повідомлення на лінію «102» про те, що по вул. Космонавтів, 13 в м. Кривому Розі сталося хуліганство. В ході перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії ВАВ №014250 від 14.08.2024 року за ст.173 КУпАП (а.с.7).

Оцінюючи вказані докази, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений та підписаний уповноваженою посадовою особою, містить всі необхідні дані та реквізити, передбачені ст.256 КУпАП, відомості про роз`яснення порушнику його прав та його підпис про ознайомлення з викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_1 з приводу правопорушення, що ставиться йому в провину. Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вони є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

При цьому, в ході судового розгляду судом не встановлено жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. До таких даних відносять: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також інші документи.

Диспозицією ст.173 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, з диспозиції вказаної статті слідує, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини, що складаються у сфері громадського порядку, роботи підприємств, установ та організацій, а безпосереднім об`єктом протиправного посягання є громадський порядок та спокій громадян.

Для визначення поняття громадський порядок, суд виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок - це стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм, моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації, спілкування, у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Основним елементом об`єктивної сторони є спосіб вчинення адміністративного правопорушення, який характеризується нецензурною лайкою в громадських місцях, образливим чіплянням до громадян чи іншими діями, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Окрім того, ознакою об`єктивної сторони дрібного хуліганства є місце його вчинення, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення в п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» №2899 від 22.09.2005 року, та визначається, як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме цього. Суб`єктивна сторона полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зневажливому ставленні до загальноприйнятих норм моралі та пристойності.

Таким чином, законодавцем імперативно встановлено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, необхідно встановити факт того, що особа дійсно в активній формі, безпричинно, з власної ініціативи чи через незначний привід, порушила громадський порядок і спокій громадян, перешкоджала нормальним умовам їх життєдіяльності чи відпочинку, вчинивши вказані дії в громадському місці.

Так, відповідно до матеріалів справи, письмових пояснень ОСОБА_2 , які вона підтвердила в судовому засіданні, показань свідків, допитаних під час розгляду справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 18.07.2024 року, приблизно о 10-00 годині, за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою в бік потерпілої, чим порушував громадський порядок, тобто вчинив хуліганські дії.

Вказані дії були вчинені ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем розташування магазину «Пам`ятники», де здійснюють свою підприємницьку діяльність потерпіла ОСОБА_2 та її чоловік, що підтверджується копією заяви про реєстрацію програмного реєстратора розрахункових операцій від 11.10.2023 року саме за вказаною адресою. Тобто, правопорушення скоєне ОСОБА_1 в місці, яке доступно та відкрито для населення вільно, тобто там, де можуть перебувають цивільні особи, тому суд вважає вказане місце громадським.

Окрім того, дії, за які ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності, вчинені ним в активні формі, через незначний привід, а саме шляхом висловлення нецензурної лайки в бік потерпілої ОСОБА_2 через незадоволення «щодо методів їх роботи», як він особисто зазначив у своїх письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи (а.с.5). До того ж, окремо, суд звертає увагу на те, що у цих поясненнях ОСОБА_1 зазначено, що він «необачно виразився» в бік потерпілої, що на думку суду, додатково підтверджує свідоме застосування ним нецензурної лайки під час конфлікту.

Окрім того, аналізуючи дослідженні під час розгляду справи докази, суд вважає, що, знехтувавши правилами спілкування та поведінки в побуті та в повазі до оточуючих, своїми діями ОСОБА_1 порушив громадський порядок, а саме, моральні засади, які знайшли свій прояв у безпечності громадського спокою, гідності потерпілої та свідків подій.

Отже, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 дійсно в активній формі (шляхом нецензурної лайки в бік потерпілої), через незначний привід (незадоволення якістю роботи), порушив громадський порядок (правила спілкування в побуті), вчинивши вказані дії в громадському місці (за місцем розташування магазину «Пам`ятники»).

Таким чином, суд критично оцінює показання ОСОБА_1 надані ним в судовому засіданні, як такі, що мають за мету спробу будь-яким чином уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим кваліфікує дії останнього за ст.173 КУпАП, як дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадському місці, що порушила громадський порядок.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення громадянина України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», як цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд, відповідно до статті 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу, ОСОБА_1 , його явне зневажливе ставлення до встановленого громадського порядку, ступінь його вини, майновий стан (не працевлаштований), відсутність обставин, що пом`якшують та, що обтяжують відповідальність, вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції статті 173 КУпАП.

Вказані вид та міру стягнення суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою його застосування, що також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.33 рішення № 17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року.

Також, відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.1, 9, 23, 33, 40, 40-1, 173, 245, 252, 268, 280 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 (п`ятдесят одну) грн. 00 коп. у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Роз`яснити, що згідно з ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, відповідно до ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя А.В.Ткаченко