ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/987/24 Справа № 235/533/24 Суддя у 1-й інстанції - Стоілова Т. В. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката Соколова В.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік;

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

в с т а н о в и л а:

постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 08.01.2024 року о 22.14 год., в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, в м.Покровську Донецької області, вул.Волонтерська, біля буд.82, керував транспортним засобом автомобілем Volkswagen Tiguan, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, хитка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спец приладу Aven 0134 Drager 6810 та проходження медичного огляду в медичному закладі м.Добропілля відмовився під час проведення відеозапису на бодікамеру АН-00047. Від керування відсторонений.

На зазначену постанову захисник адвокат Соколов В.В., діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню та провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважає оскаржувану постанову такою, яка ухвалена із помилковою оцінкою доказів, не в повній мірі відповідає положенням КУпАП.

Зазначає, що факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений під час такого керування жодними доказами, в тому числі відеозаписом, не підтверджуються.

Зауважує, що відсутність заповнених граф в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відсутність підпису особи, ознак алкогольного сп`яніння ставить під сумнів дійсність проведення поліцейським, з використанням спеціальних технічних засобів, такого огляду, тому зазначений документ є недопустимим та неналежним доказом.

Звертає увагу, що місцевий суд не взяв до уваги відсутність підпису ОСОБА_1 в направленні на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння.

Наголошує, що сам факт відмови водія пройти огляд на місці зупинки не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, оскільки відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проходження огляду на місці, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. При цьому, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а й письмово, шляхом вручення направлення, і лише тоді працівник поліції має право на складання протоколу.

Повідомляє, що згідно першого відеозапису, наданого поліцією, то він зроблений на особистий мобільний телефон поліцейського, що не передбачено жодним нормативно-правовим актом. Крім того, з наданого відеозапису вбачається, що транспортний засіб припаркований на узбіччі; не зафіксовано, що автомобіль рухався та був зупинений під час руху; відеозапис не є безперервним, не відображає всіх обставин події.

Зазначає, що з наявного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 впевнено погодився пройти огляд на стан сп`яніння. Крім того, з відеозапису не вбачається, що працівник поліції дійсно провів огляд та за результатами чого склав акт огляду, не вбачається, що останній не тільки усно запропонував, а й видав ОСОБА_1 письмове направлення на огляд в медичному закладі, не зафіксовано моменту складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду та направлення.

Учасники адміністративного провадження повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяви чи клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, що не є перешкодою для розгляду справи за відсутності сторін.

Частиною 6 ст.294 КУпАП встановлено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

16.04.2024 року до Дніпровського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання захисника адвоката Соколова В.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про розгляд справи за відсутності сторін.

Всебічно розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України. Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В силу ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Цей висновок, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення cepії ААД №575568 від 08.01.2024 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.01.2024 року, відеозаписом з нагрудного реєстратора поліцейського. Ці докази суд об`єктивно визнав достовірними, оскільки вони не суперечать фактичним обставинам, об`єктивно узгоджуються між собою. А тому доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення е необґрунтованими.

Доводи сторони захисту про відсутність заповнених граф у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відсутність підпису ОСОБА_1 в зазначеному акті та в направленні на огляд в медичному закладі ставить під сумнів дійсність проведення поліцейським огляду з використанням спеціального технічного засобу суд визнає безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду як на місці, так і в медичному закладі, а тому акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд водія в медичному закладі лише підтверджують факт відмови водія від вказаного проходження.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що посилання захисника про невручення письмового направлення на огляд в медичному закладі не є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення неналежним і недопустимим доказом, оскільки згідно ч.ч.4, 5 ст.266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського; огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. З огляду на що, наявність у ОСОБА_1 письмового направлення на огляд водія в медичному закладі та його самостійне проходження не мали б юридичної сили без присутності працівника поліції, а тому відсутність у нього письмового направлення не несе юридичних підстав для визнання дій працівників поліції незаконними.

При цьому, останньому неодноразово пропонувалось проходження огляду на стан сп`яніння на місці чи в медичному закладі, що ОСОБА_1 проігноровано, зазначене нівелює доводи сторони захисту, що останній впевнено погодився на такий огляд

Посилання захисника адвоката Соколова В.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що відеозаписом не підтверджується факт керування останнім транспортним засобом, та що автомобіль був припаркований на узбіччі судом визнаються необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, оскільки з наявних відеозаписів вбачається, що автомобіль Volkswagen Tiguan, номерний знак НОМЕР_1 припарковувався заднім ходом біля узбіччя, коли до нього підійшли працівники поліції. При цьому, посилання адвоката на факт використання особистого телефону поліцейськими судом не приймається до уваги, оскільки відсутні докази такого, а місце розташування наявного відеозапису свідчить про його здійснення за допомогою автомобільного відеореєстратора.

Доводи сторони захисту, що відеозапис не безперервний та не містить всіх обставин події суд приймає до уваги, при цьому вказане не є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення неналежним чи недопустимим доказом. Крім того, апеляційний суд визнає факт того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ставив під сумнів висновки працівників поліції, що саме він керував транспортним засобом таким, який спрямований на уникнення від адміністративної відповідальності. Останній не спростовував факт керування ним транспортним засобом, у разі зворотнього не вказав, хто саме керував автомобілем, при цьому, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що в автомобілі з ОСОБА_1 була інша особа, у зв`язку з чим, у суду відсутні сумніви, що твердження працівників поліції, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, є хибним.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на ix допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Неправильного застосування норм матеріального права aбо порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст.ст.27,33 КУпАП.

Таким чином, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника адвоката Соколова В.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА