ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/820/24 Номер провадження 33/814/860/24Головуючий у 1-й інстанції Назарьова Л. В. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Захожай О.І.

при секретарі Пархоменко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Овчаренко О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 травня 2024 року,

встановив:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого ланковим рибалкою у ФОП ОСОБА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 91 кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано відносно нього стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні 00 копійок, без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області 3026,88 (три тисячі двадцять шість гривень вісімдесят вісім копійок) гривень у відшкодування шкоди, завданої незаконною діяльністю.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 05 квітня 2024 року о 05 годині 20 хвилин на Кам`янському водосховищі, що входить у межі РЛП «Нижньоворсклянський», поблизу о. Новоорлицькі Кучугури Полтавського району Полтавської області, будучи відповідальним за ведення промислового лову риби у ФОП Зеленський, здійснював незаконну діяльність, а саме рухався на промисловому човні ЯПО 03-51 зі знаряддями лову та водними живими біоресурсами, без перепустки на право пересування по акваторії РЛП «Нижньоворсклянський», чим порушив вимоги п. 4.2.17 абзац 4 Положення про РЛП «Нижньоворсклянський», внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства державі заподіяна шкода у розмірі 3026,88 грн., а ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 91 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Овчаренко О.М. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 травня 2024 року і закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП.

Вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не врахував всі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки доказам та дійшов висновку, який не відповідає дійсним обставинам справи, а саме про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП.

Вказує, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні в суді першої інстанції, а з постановою захисник-адвокат Овчаренко О.М. ознайомилась лише 11.06.2024, в зв`язку з чим строк на звернення з апеляційною скаргою було пропущено з поважних причин та просить про його поновлення.

Учасники про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явились, попередньо надіславши клопотання про здійснення судового розгляду без їх участі, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За таких обставин, клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задовольнити та визнати поважною причину його пропуску.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги були дотримані судом першої інстанції у повному обсязі.

Статтею 91 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

За змістом ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Регіональні ландшафтні парки є природоохоронними рекреаційними установами місцевого чи регіонального значення, що створюються з метою збереження в природному стані типових або унікальних природних комплексів та об`єктів, а також забезпечення умов для організованого відпочинку населення (ч. 1 ст. 23 Закону України «Про природно-заповідний фонд України»).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на території регіональних ландшафтних парків з урахуванням природоохоронної, оздоровчої, наукової, рекреаційної, історико-культурної та інших цінностей природних комплексів та об`єктів, їх особливостей проводиться зонування з урахуванням вимог, встановлених для територій національних природних парків. Проект організації території регіонального ландшафтного парку, охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів і порядок його реалізації затверджуються державним органом, який прийняв рішення про організацію парку.

Відповідно до п.4.2.17 Положення про РЛП «Нижньоворсклянський», на території РЛП «Нижньоворсклянський» забороняється перебування та рух по території та акваторії Парку плавзасобів користувачів водних живих ресурсів зі знаряддями лову та водними живими ресурсами, без перепустки на право пересування по акваторії парку.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення №0327 від 05 квітня 2024 року, витягом із Положення про РЛП «Нижньоворсклянський», таксою для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок проїзду транспорту, прольоту та посадки літальних апаратів, розрахунком завданих збитків на суму 3026,88 грн.

Вказані докази суд першої інстанції вірно визнав належними та допустими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, з цим висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Посилання апелянта на не зазначення в протоколі № 0327 від 05.04.2024 порушеного закону та нормативно-правових актів окрім Положення про РЛП «Нижньоворсклянський» , суд вважає таким, що не відповідає дійсності, оскільки в протоколі про адміністративне праовпорушення №0327 від 05.04.2024 (а.с.1) міститься вказівка, що ОСОБА_1 «здійснив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.91 ч.- Кодексу України про адміністративне правопорушення.»

Доводи адвоката щодо відсутності документально підтверджених відомостей про промисловий човен ЯПО 03-51 та його технічні характеристики, в тому числі його довжина та наявність двигуна також не є слушними, оскільки суд першої інстанції це врахував та при цьому вказав в оскаржуваній постанові, що виявлені у ОСОБА_1 засоби та знаряддя лову, а саме човен промисловий ЯПО 03-51, двигун «Парсун» та сітки промислові не вилучалися, відомості про їхнього власника у матеріалах справи відсутні, а тому вважав за недоцільне застосувати конфіскацію знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Апеляційний суд враховує, що складання протоколу та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому, апеляційний суд враховує, що відповідно до частини 3 статті 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зі змістом протоколу ознайомився та пояснень не надавав, будь-яких зауважень щодо змісту складено протоколу не зазначав.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають ні на обставини вчинення правопорушення, ні на його правову кваліфікацію.

Враховуючи встановлені обставини справи, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ст. 91 КУпАП кваліфіковані правильно, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , накладено у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП та в строки, передбачені ст. 38 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ст. 91 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі - відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Овчаренко О.М. строк на апеляційне оскарження постанови Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Овчаренко О.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 травня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Захожай