Справа № 296/7017/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2024 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Дідоренко А.Е., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, військової пенсіонерки, проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 51 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №881375 від 29.07.2024 року, 21.07.2024 року близько 16 год 43 хв гр. ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні магазину «Еко маркет», що знаходиться за адресою у м. Житомирі, вул. М. Бердичівська, 2/7, здійснила крадіжку товару, а саме сиру марки «Hochland» на суму 96 грн 55 копійок.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 51 ч. 1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала повністю. Пояснила, що сир запав в пакет, коли підійшла на касі розрахуватися, його не побачила. Оплатила все по чеку, окрім сиру. Крадіжку вчиняти не мала ніякого наміру і сенсу, це намагалася пояснити і охоронцю. Охоронець поводив себе досить агресивно, навіть синці залишились на руках.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція ч.1 ст.51 КУпАП передбачає дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення та за яку передбачено адміністративну

відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Тобто, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у крадіжці (таємному викраденні чужого майна), шахрайстві (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою), привласнення та розтрату.

Разом з тим, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП характеризується прямим умислом та корисливою метою.

Санкція ч.1 ст.51 КУпАП передбачає одне зі стягнень у вигляді адміністративного арешту, яке є досить суворим, а тому дана справа про адміністративне правопорушення розглядається з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з положенням п. 15 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Як убачається з матеріалів справи про адміністративні правопорушення, працівники поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення надали: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 881375 від 29.07.2024 року; довідку про результати перевірки за заявою охоронця магазину «Еко маркет» гр. ОСОБА_2 з приводу неправомірних дій гр. ОСОБА_1 (а.с.2), письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.5); копію письмової заяви гр. ОСОБА_2 від 21.07.2024 (а.с.4) та довідку ТОВ «ЕКО» про те, що ціна крем-сиру «Hochland» станом на 21.07.2024 становить 96 грн 55 (а.с.6).

Окрім того, додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 дрібного викрадення чужого майна (показання свідків, протокол огляду місця події, фото, відео, звукофікація вказаних подій) матеріали справи не містять.

За таких обставин суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1ст.51 КУпАП України є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини й основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст. 51 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події й складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в цьому випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованому їй правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 51 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях події й складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, судовий збір на підставі ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 40-1, ч.1 ст.51, 245, 251, 252, 256, 283, 285, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.51 КУпАП закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події й складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя А. Е. Дідоренко