Гайворонський районний суд Кіровоградської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

__________________________________________І________________________

Справа №: 385/1091/24 3/385/568/24
02.10.2024 рокум. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Гришак А.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції № 1 (м.Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: проАДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Гайворонським РВ УМВС України в Кіровоградській області 13.04.2005 року, РНОКПП НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

18.07.2024 року о 19 год. 42 хв. в м. Гайворон по вул. В.Стуса, 14, Голованівського району Кіровоградської області ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду для визначення ступеня алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Alcotest Drager 6810» на місці зупинки транспортного засобу та від проходження огляду для визначення ступеня алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

02.10.2024 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи судом, про що свідчить заперечення на протокол від 02.10.2024 року подане ОСОБА_1 до суду. У даному запереченні на протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується з протоколом виходячи з наступного. Порядок складання та форма протоколу не відповідає формі визначеній в Додатку №2 інструкції, тому такий протокол є недопустимим доказом, зокрема, в протоколі відсутні посилання на ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ОСОБА_1 не роз`яснено передбачені зазначеними статтями його права, про що свідчить відсутність підпису останнього в протоколі у відповідних підпунктах. Крім того, протокол складався без присутності ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 не були роз`яснені законні права та не було надано можливість надати письмові пояснення та підписати протокол, а у разі його відмови від підписання протоколу, в ньому відсутній запис про це.

Відеозапис не може бути єдиним та беззаперечним доказом, так як не являється безперервним, а постійно переривається, про що свідчить сам відеозапис, який складається з 9 файлів, а відеозапис з 19 год. 43хв. до 19 год. 49 хв. взагалі відсутній.

У матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про те, що працівники поліції у встановленому законом порядку не направляли ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Від даного огляду він не відмовлявся, а сам наполягав на його проходженні у встановленому законодавством порядку, але працівниками поліції ОСОБА_1 так і не був направлений на проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Пояснення свідків без допиту їх у судовому засіданні не можуть братися до уваги, як допустимі докази. Крім того у протоколі зазначено, що свідки відсутні, але у матеріалах справи є пояснення свідка ОСОБА_2 , якої взагалі не було на місці події. Оскільки в протоколі цей свідок не зазначений, а навпаки підтверджено його відсутність працівниками поліції, то відповідно його пояснення не можна брати до уваги, оскільки докази мають здобуватися в порядку передбаченому законом України.

Таким чином, при відсутності належних і допустимих доказів по даній справі про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, справу відносно нього слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Адміністративний матеріал надійшов вканцелярію Гайворонського районного суду Кіровоградської області та переданий на розгляд судді 26.07.2024 року. Справа призначалася спочатку до розгляду на 15 год. 30 хв. 06.08.2024 року, потім на 15 год. 30 хв. 29.08.2024 року, на 10 год. 40 хв. 05.09.2024 року, на 10 год. 30 хв. 13.09.2024 року, на 14 год. 30 хв. 20.09.2024 року, на 14 год. 00 хв. 02.10.2024 року, однак в судові засідання ОСОБА_1 з`явився лише двічі- 05.09.2024 року та 20.09.2024 року.

06.08.2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи для підготовки письмового заперечення на протокол про адміністративне правопорушення.

29.08.2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та виклик свідків.

05.09.2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи для підготовки письмового заперечення на протокол про адміністративне правопорушення.

13.09.2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для підготовки письмового заперечення на протокол про адміністративне правопорушення.

20.09.2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло письмове заперечення на протокол в якому він висловив свою незгоду з обставинами зазначеними у протоколі, просить відкласти розгляд справи з 20.09.2024 року на іншу дату та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 було заявлено відвід судді у даній справі.

02.10.2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло письмове заперечення на протокол в якому він висловив свою незгоду з обставинами зазначеними у протоколі, просить перенести розгляд справи з 02.10.2024 року на іншу дату, викликати свідків та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, судом вирішено провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , що не суперечить правовим приписам ч. 2 ст. 268 КУпАП.

До вказаних висновків суд дійшов, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Слід звернути увагу на той факт, що останній неодноразово заявляв клопотаня про виклик свідків та відкладення розгляду справи на іншу дату та час, тобто ОСОБА_1 був обізнаний про дати та час проведення судових засідань з розгляду справи про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Більш того, ОСОБА_1 висловлював свої міркування щодо законності складення на нього протоколу у своїх письмових запереченнях поданих до суду 20.09.2024 року та 02.10.2024 року, у яких знову ж таки просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату та час, тому суд розцінює такі дії ОСОБА_1 щодо неодноразових відкладень розгляду справи, як такі, що спрямовані на затягування часу розгляду справи та уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу за відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, переглянувши відео із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст. 251 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №537255 від 18.07.2024 року, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

- відеозаписом з місця події, на якому зафіксовано, що на пропозицію поліцейського ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння приладом «Драгер Алкотест 6810» на місці зупинки та в медичному закладі останній відмовився.

Щодо твердження ОСОБА_1 , що йому не було запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, то суд зазначає наступне.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер працівників поліції чітко вбачається, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння приладом «Драгер Алкотест 6810» на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовися проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як приладом «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність в матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у зв`язку з чим працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, є необґрунтованим та безпідставним, оскільки направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, працівник поліції виписує у разі бажання особи пройти огляд в медичному закладі, тоді як водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння не тільки на місці зупинки транспортного засобу, а і в закладі охорони здоров`я.

Посилання ОСОБА_1 , що працівниками поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі не заслуговують на увагу. В матеріалах справи наявний відеозапис на підставі якого можливо перевірити, дії працівників поліції на правомірність та відповідність вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції.

Перевіркою інформації, яка зафіксована на дисках відеозапису судом не було встановлено жодних порушень дій працівників поліції. Порушення порядку огляду також не було встановлено.

Враховуючи те, що на відеозаписі повно та чітко зафіксовано порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , суд не має сумнівів стосовно обставин правопорушення викладених у протоколі. З даного відеозапису також чітко вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`ясненого його права передбачені чинним Законодавством, оголошено складений протокол відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також запропоновано підписати даний протокол та надати свої письмові пояснення, однак ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу та надання своїх письмових пояснень.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про виклик свідка ОСОБА_2 , яка телефонувала на лінію 102 щодо порушення ОСОБА_1 ПДР України, то суд вважає, що таке не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2 не була безпосереднім свідком зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, суд не бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_2 від 18.07.2024 року наявні в матеріалах справи, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 посилання на такі пояснення відсутні, як і відсутні відомості про свідків.

Також не підлягає задоволенню клопотання ОСОБА_1 про виклик та допит працівників поліції, які відбирали письмові пояснення та складали протокол про адміністративне правопорушення, оскільки працівники поліції є посадовими особами, які складали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та зацікавлені в його розгляді, тому не можуть бути свідками по справі. Свою позицію працівники поліції виклали в протоколі про адміністративне правопорушення надавши до нього, необхідні на їхню думку, докази на підтвердження обставин зазначених у протоколі.

Враховуючи викладене, особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, надано достатньо доказів в підтвердження вчинення порушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та вини у цьому ОСОБА_1 , відтак немає підстав сумніватися в їх достатності та достовірності.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Згідно із ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбачена відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ч. 2 ст. 33 КУпАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною, а ч. 2 ст. 33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно інформаційної довідки № 61122/112-1-2024 від 22.07.2024 року наданої відділенням поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_1 має посвідчення водія.

Отже, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Окрім цього, у відповідності до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 слід стягнути 605,60 грн. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід державиз позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень та витрати на облік правопорушень.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя :А. М. ГРИШАК

Дата документа 02.10.2024