Справа №: 343/6/24
Провадження №: 3/343/60/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Керніцького І.І.,

секретаря Оленюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Долина, матеріали адміністративної справи про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Воробець Р.М.,-

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 587760 від 25.12.2023, ОСОБА_1 25.12.2023 о 18.15. год. в с.Княжолука по вул.Л.Українки Калуського району, керував транспортним засобом Мазда 323, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі в установленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав, суду пояснив, що він був в гостях в свого дядька. Автомобіль залишив біля магазину. В гостях випив безалкогольне пиво. Він зателефонував до свого знайомого ОСОБА_2 , щоб він завбрав машину. В машині він чекав останнього біля двох годин. Будь-якого руху автомобіль не здійснював.

11.04.2024 в судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Воробець Р.М. не з`явились. Захисник скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відстуності та клопотанні про закриття провадження у справі.

У клопотанні про закриття провадження у справі, захисник ОСОБА_1 , адвокат Воробець Р.М. зазначив, що працівники поліції не долучили до матеріалів адміністративної справи будь які докази, що можуть підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначений в протоколі час. З відеозапису, який проведений за допомогою службового нагрудного відеореєстратора і долученого до матеріалів справи № 343/6/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАІІ, зафіксовано лише процес перевірки документів, встановлення особи, та те як працівник поліції пропонує ОСОБА_1 , який перебуває за кермом автомобіля, що не рухається, пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння. ОСОБА_1 відмовляється мотивуючи тим, що автомобілем не керував . Після цього поліцейські повідомляють, що відносно нього буде складено адміністративний протокол. В подальшому працівник поліції зачитує протокол про адміністративне правопорушення. При перегляді відеозапису даних, про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а також рух та процес зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не зафіксовано. Таким чином в даному випадку матеріали адміністративної справи не містять жодних належних, та допустимих доказів на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 керуванням транспортним засобом, в розумінні визначення поняття керування транспортним засобом, передбаченого у нормативно-правових актах України. Факт перебування особи в транспортному засобі з ознаками алкогольного сп`яніння за не виконання такою особою функцій водія не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Як докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненому, працівником поліції долучено: протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці. В протоколі про адміністративне правопорушення є відмітка про те що водій від підпису відмовився. Акт огляду водія на стан алкогольного сп?яніння на місці не складався та копію його водію не вручалася. Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі, в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумнівів у суду. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону перешкоджає постановленою у справі законного й обгрунтованого судового рішення. Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів. До протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським додано акт огляду водія на стан алкогольного сп?яніння та направлення водію в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння. В даних документах відсутні підпис водія ОСОБА_1 , але є відмітка що останній від підпису відмовився. Однак на відеозаписі відсутні будь-які дані, які вказують на те, що вказані документи складались на місці огляду водія, а відтак не можу братись судом як допустимі та належні докази у справі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 , суду пояснила, що вона зустрічається з особою, яка притягується до відповідальності. 25.12.2023 вони ходили в гості і коли повертались, забирати машину із стоянки кофе ОКО, сіли в машину, приїхали працівники поліції і запропонували йому пройти освідчування. ОСОБА_4 відмовився.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується жо адміністративної відповідальності та його захисника, пояснення свідка, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, суд прийшов до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного:

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ст.245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

На встановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 587760 від 25.12.2023 в якому викладена суть адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Даний протокол складений поліцейським СРПП Калуського РВП Микуляком Ю.Л. та ним підписаний. В даному протоколі вказано, що до нього додаються матеріали відеофіксації. Однак в даному протоколі відсутні підписи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відсутні дані про те, чи відмовився ОСОБА_1 від отримання копії протоколу (а.с.1);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, тремтіння пальців рук, від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився. В даному акті не вказано дата та час його складання та відсутній підпис ОСОБА_1 , а також відсудні дані про відмову ОСОБА_1 від підписання акту (а.с.2);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в Долинську ЦРЛ від 25.12.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а.с.3);

- оптичні диски з відеозаписом правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Воробець Р.М. в судовому засіданні заперечили той факт, що 25.12.2023 о 18.15. год. в с.Княжолука по вул.Л.Українки Калуського району, правопорушник керував транспортним засобом Мазда 323, д.н.з. НОМЕР_1 , вказали, що в матеріалах справи відсутні докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому просили провадження у справі закрити.

Суд вважає такі доводи обґрунтованими виходячи з наступного:

Відповідно до приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться виключно щодо водіїв транспортних засобів.

Згідно з п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Разом з тим, матеріали провадження не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 керування транспортним засобом 25.12.2023 о 18.15. год. в с.Княжолука по вул.Л.Українки Калуського району, в розумінні визначення поняття керування , передбаченого у вказаних вище нормативно-правових актах.

В судовому засіданні було оглянуто відеофайл з оптичних дисків долучених до матеріалів даної адміністративної справи, на яких наявні напис: оптичний диск з відеозаписом відносно " ОСОБА_1 ч.1 ст.130 КУпАП ", на одному, що у матеріалах справах знаходиться (а.с.8) відстуній звук.

На відеозаписах не зафіксовано рух транспортного засобу Мазда 323, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Так, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Під час дослідження відеозапису з нагрудних камер поліцейських, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 25.12.2023 у визначений в протоколі час та місці, не встановлено.

Тобто, позиція сторони захисту, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у зазначений в протоколі час, не спростовується матеріалами справи.

Таким чином, з досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: матеріалів справи та відеозаписів з нагрудних камер поліцейських неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом - автомобілем Мазда 323, д.н.з. НОМЕР_1 , 25.12.2023 в 18.15 год. по вул.Л.Українки Калуського району, у зв`язку з чим, він не є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як роз`яснив Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26.06.2019 в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Отже, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення ААД № 587760 від 25.12.2023, який складений з порушенням вимог законодавчих актів, які регулюють порядк складення протоколів про вчинення адміністративного правопрушення, не може бути визнаним належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечними доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали б сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Враховуючи викладене, надаючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, а також беручи до уваги те, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 з чим, суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі ст. 62 Конституції України , ст.130 КУпАП, керуючись ст.ст. 283-284, 289 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд.

Суддя: