КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/4523/2024
Справа № 375/1021/24
Головуючий в суді І інстанції Антипенко В.П.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 вересня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю захисника Заліського Богдана Сергійовича, розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Заліського Богдана Сергійовича на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 13 серпня 2024 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 13 серпня 2024 року на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у сумі 605,60 грн. на користь держави.

ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що він 28 червня 2024 року о 10:42 керував автомобілем ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Вокзальна смт. Рокитне Білоцерківського району Київської області в стані алкогольного сп`яніння, рівень алкоголю в крові складав 0,24 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Заліський Б.С., не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 15 серпня 2024 року подав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 13 серпня 2024 року та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вказував, що з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 заперечує вживання алкогольних напоїв в день проходження огляду, стверджує, що має захворювання шлунку, з чого випливає, що алкотестер міг показати хибний результат. При цьому на запитання працівника поліції після проходження огляду за допомогою алкотестера Драгер, чи згоден він з результатом, чи буде проходити огляд у лікарні, останній промовчав, не знаючи, що відповісти. Працівники поліції продовжили переконувати ОСОБА_2 , що допустима норма 0,2 проміле, а оскільки прилад показав 0,24 проміле, то він вже перебуває у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому з відеозапису вбачається, що працівник поліції продиктував ОСОБА_2 , як саме писати пояснення (таким чином пояснення, написане ОСОБА_2 , хоч і власноручно, але під диктовку працівника поліції, суд не прийняв до уваги як доказ), в цей час під час написання пояснення ОСОБА_2 запитав у працівника поліції, чи міг би він здати кров у лікарні, на що працівник поліції відповів, що зараз кров не здають, так само в лікарні проходять Драгер, результат буде той самий. На думку сторони захисту, в даному випадку працівник поліції переконав (спровокував) ОСОБА_2 в тому, що проходити огляд у лікарні недоцільно, оскільки результат не зміниться. Диктуючи пояснення, працівник поліції спонукав до визнання своєї вини.

При подальшому перегляді відеозапису виявлено, що о 11:53 запису, після написання пояснення, ОСОБА_2 в розмові з працівником поліції повідомив, що він не відмовлявся від проходження огляду в лікарні, на що працівник поліції заперечив, сказав, що він вже відмовився. Таким чином, працівник поліції знову спонукав (спровокував) до фактичного визнання вини. В такому випадку має місце порушення ч. 3 ст. 266 КУпАП, а саме ненадання можливості пройти огляд у медичному закладі в зв`язку з фактичною незгодою з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера «Драгер 7510».

Вважав, що в діях працівників поліції вбачається провокація вчинення адміністративного правопорушення.

Зазначав, що згідно відповіді на адвокатський запит від 06 серпня 2024 року ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» повідомило, що дана компанія є уповноваженим представником та офіційним ексклюзивним дистриб`ютором виробника концерну Drager Safety (Німеччина) в Україні з постачання, введення в обіг та продажу приладів алко- та наркодіагностики і витратних матеріалів до них, має відповідні сертифікати та надає послуги ексклюзивного уповноваженого сертифікованого сервісного центру для висококваліфікованого гарантійного та післягарантійного сервісного обслуговування, регулювання (градуювання) і повірки приладів, зокрема газоаналізаторів для вимірювання вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drager Alcotest 7510 OIML. Згідно даної відповіді, при визначенні 28 червня 2024 року приладом Drager Alcotest 7510 OIML, серійний заводський номер №ARLM-0346 результату 0,24 проміле у робочих умовах навколишнього середовища від мінус 10 градусів по Цельсію до плюс 40 градусів по Цельсію у діапазоні вимірювання від 0 до 0,8 проміле реальне значення з урахуванням похибки приладу може знаходитися у межах 0,24 +-0,06 проміле, тобто у межах від 0,18 до 0,30 проміле, за умови виконання всіх вимог і додержання всіх застережень щодо умов експлуатації та правил використання приладу користувачем, що станом на 28 червня 2024 року було виконано користувачем в частині сервісного обслуговування.

Таким чином, враховуючи допустиму похибку, реальний показник в даному випадку може становити від 0,18 до 0,30 проміле, в той час як згідно чинного законодавства допустима норма алкоголю 0,20 проміле. В силу дії принципу презумпції невинуватості, всі сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь. Таким чином, сторона захисту вважає, що належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

При цьому судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги відповідь уповноваженого представника та офіційного ексклюзивного дистриб`ютора виробника концерну Drager Safety (Німеччина) в Україні, оскільки дана відповідь нібито суперечить інструкції приладу Драгер 7510, яка знаходиться у вільному доступі, проте не зазначено, на якому саме інтернет-ресурсі чи якому іншому вільному доступі. Таким чином, суд надав неналежну оцінку відповіді офіційного представника концерну та як наслідок зробив невірний висновок щодо допустимості чека Драгера як належного доказу.

Крім того, працівники поліції, які використовують спеціальний технічний прилад Drager Alcotest 7510 у своїй роботі, повинні чітко знати інструкцію з його використання, згідно даної інструкції має місце допустима похибка, тому в даному випадку, з урахуванням показів Драгера та поведінки ОСОБА_2 , яка є повністю адекватною та без ознак сп`яніння, працівники поліції з метою встановлення об`єктивної істини у справі мали б запропонувати ОСОБА_2 пройти огляд у медичному закладі, що в порушення ч. 3 ст. 266 КУпАП зроблено не було, навпаки, працівник поліції фактично відмовив йому у проходженні огляду в лікарні.

Крім того, оскільки підстав для зупинки транспортного засобу працівником поліції не повідомлено, то сама зупинка транспортного засобу та наступні дії працівника поліції не відповідають вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_2 порушив будь-яку з вимог ПДР, як наслідок, згідно «доктрини плодів отруєного дерева», оскільки зупинка була незаконною, всі докази також є незаконними.

В судовому засіданні 30 вересня 2024 року судом було задоволено клопотання захисника та долучено до матеріалів справи лист № 15аз41/40/1/2/11/07-2024 від 19 серпня 2024 року т.в.о. заступника командира батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області із додатками на 30 аркушах.

Вислухавши пояснення захисника Заліського Б.С. , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОН України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

Згідно п. 4, 5, 7, 10 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дотримання наведених вимог працівниками поліції під час огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння судом першої інстанції перевірено.

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 891607 від 28 червня 2024 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала,

чеком Drager Alcotest 7510 від 28 червня 2024 року 11 год. 22 хв., прилад ARLМ-0346, принтер № ARМА-0108, згідно якого у видихнутому ОСОБА_2 повітрі виявлено 0,24 проміле алкоголю, підписаним ОСОБА_2 ;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 28 червня 2024 року за допомогою Drager Alcotest 7510, ARLМ-0346, згідно якого ОСОБА_2 згоден з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння 0,24 проміле;

відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому о 10:42 відображено факт керування транспортним засобом; починаючи із 10-56 хвилин за місцевим часом, зафіксований факт надання згоди на проведення огляду, 11.20 хвилина - факт самого огляду, 11.23 - запитання поліцейського про згоду з результатами огляду та пропозиція поліцейського пройти огляд у медичному закладі, 11.26 - підпис про згоду з результатами огляду, 11.27 - роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності).

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Судом першої інстанції обґрунтовано звернуто увагу, що жодних заперечень під час зупинки, огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не надавав.

Особа, яка проходить огляд на стан сп`яніння, на власний розсуд самостійно вирішує, чи згідна вона з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, чи не погоджується з ним.

Незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду шляхом активних дій та висловлена в категоричній чіткій формі.

Із відеозапису, відзнятого на нагрудну камеру поліцейського, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, суд встановив, що водій ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного пристрою Drager Alcotest 7510, результат якого є позитивним, складає 0,24 проміле етилового спирту, тобто виявлено стан алкогольного сп`яніння, при цьому ОСОБА_2 , дізнавшись про результат огляду, не висловив жодних заперечень щодо результатів огляду. Працівник поліції, декілька разів запитавши у ОСОБА_2 , чи погоджується він з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_2 промовчав, запропонував йому пройти огляд в медичному закладі, однак на цю пропозицію ОСОБА_2 також не надав згоди, висловивши натомість сумнів у доцільності такого огляду.

Також в графі «з результатами згоден» Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_2 підтвердив свою згоду з результатами огляду особистим підписом. Роздрукований на принтері № ARМА-0108 чек Alcotest Drager 7510, прилад ARLМ-0346, теж підписаний ОСОБА_2 .

За таких обставин суд першої інстанції правильно встановив, що водій ОСОБА_2 погодився з результатами огляду.

Судом першої інстанції надано вірної оцінки аргументам сторони захисту про те, що ОСОБА_2 висловлював своє бажання пройти медичний огляд у лікувальному закладі, та зроблено висновок, що діалог між працівником поліції та ОСОБА_2 , який зафіксований на СD-диск 2/2 (у файлі clip-2, починаючи із 10:53), за своїм змістом носить консультативний характер, і не має у діях та словах ОСОБА_2 ознак бажання чи наполягання на проходження огляду у медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги, що о 11:53 ОСОБА_2 в розмові з працівником поліції повідомив, що він не відмовлявся від проходження огляду у лікарні, на що працівник поліції заперечив і сказав, що ОСОБА_2 вже відмовився від проходження огляду, не надавши можливості пройти огляд у медичному огляді згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, не впливає на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та доведеність вини ОСОБА_2 , оскільки підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення в даному випадку у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння, проходження водієм такого огляду на місці зупинки транспортного засобу і згода водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак, зміна водієм думки щодо результатів огляду після початку оформлення працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення правового значення не має.

Згідно відеозапису, о 11:26 ОСОБА_2 повідомлено працівником поліції, що ним буде складатися протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і о 11:30 працівником поліції розпочато складання протоколу ААД № 891607.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що в порушення вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, ОСОБА_2 не було надано можливість пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, та про наявність провокацій з боку працівника поліції до фактичного визнання вини ОСОБА_2 .

Апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги про ймовірні похибки в результатах огляду за допомогою приладу Drager, з посиланням на відповідь уповноваженого представника та офіційного ексклюзивного дистриб`ютора виробника концерну Drager Safety (Німеччина) в Україні, оскільки ОСОБА_2 , у разі незгоди з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, мав право на медичний огляд у лікаря-нарколога згідно вимог ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції № 1452/735, п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, однак цим правом на свій розсуд не скористався і з результатами огляду погодився.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції безпідставно не було враховано відповідь уповноваженого представника та офіційного ексклюзивного дистриб`ютора виробника концерну Drager Safety (Німеччина) в Україні, якою підтверджено, що розмір реального значення результату газоаналізатора може знаходиться в межах від 0,18 до 0,30 проміле, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про дотримання працівниками поліції порядку проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння та доведеність його вини в порушенні п. 2.9 «а» ПДР та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не ґрунтуються на вимогах ст. 266 КУпАП та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги, що працівники поліції, знаючи про можливість допущення похибки в показаннях приладу Alcotest Drager 7510 та враховуючи результати огляду на місці зупинки транспортного засобу, з метою встановлення об`єктивної істини у справі мали б запропонувати ОСОБА_2 пройти огляд у медичному закладі, що в порушення ч. 3 ст. 266 КУпАП зроблено не було.

Крім того, як вбачається з відеозапису та встановлено судом першої інстанції, працівники поліції о 11:23 запропонували ОСОБА_2 пройти такий огляд, на що він згоди не надав.

Апеляційний суд відхиляє як неспроможні доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_2 порушив будь-яку з вимог ПДР, як наслідок, згідно «доктрини плодів отруєного дерева», оскільки зупинка була незаконною, всі докази також є незаконними, з огляду на те, що з відеозапису вбачається, що о 10:50 працівник поліції повідомив ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1 ґ) та 2.4 а) ПДР та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи захисника мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, будь-яких доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і вони не знайшли свого підтвердження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_2 не викликають.

При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Апеляційний суд приймає до уваги, що апеляційна скарга не містить доводів щодо міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.

Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Постанова Рокитнянського районного суду Київської області від 13 серпня 2024 року щодо ОСОБА_2 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Заліського Богдана Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 13 серпня 2024 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.