Справа № 503/1698/23
Провадження №3/503/79/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП,

встановив:

14 грудня 2023 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 884465, згідно змісту якого 14.12.2023 року о 18:00 годині ОСОБА_1 за місцем свого проживання розташованим за адресою: АДРЕСА_1 невиконання термінового заборонного припису, винесеного стосовно нього 14.12.2023 року, відносно заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 в період з 11:00 години 14.12.2023 року до 11:00 години 17.12.2023 року, та вчинив у відношенні своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, у зв`язку з чим ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 1732 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, про що свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 884465 від 14.12.2023 року, в якому було зазначено, що розгляд справи відбудеться 24.01.2024 року о 10 год. 00 хв. у Кодимському районному суді. При цьому, в зазначеному протоколі ОСОБА_1 проставлений підпис також в графі про отримання другого примірника цього протоколу. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. При цьому, в матеріалах справи міститься письмова заява ОСОБА_1 від 14.12.2023 року (а.с.11) про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що із складеним стосовно нього протоколом ознайомлений та згоден з ним. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, ч.2 ст. 268 КУпАП не визнає обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 1732 КУпАП. У зв`язку з вище викладеним суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 884465 від 14.12.2023 року (а.с.2), який підписаний ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень викладених в ньому обставин; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 14.12.2023 року (а.с.6), в яких остання повідомляла, що 14.12.2023 року в вечірній час доби в неї виник конфлікт з її колишнім чоловіком ОСОБА_1 з приводу виклику нею поліції вранці, під час якого він потягнув її за коси та вухо, після чого вона зателефонувала на лінію «102»; а також письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 14.12.2023 року (а.с.5), в яких останній визнавав ту обставину, що 14.12.2023 року близько 18.00 години до нього знову прийшла колишня дружина з якою в нього виник конфлікт в ході якого він висловлювався в її адресу нецензурною лайкою.

Суд відзначає ту обставину, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 проживають за однією адресою: АДРЕСА_1 , а у своєму письмовому поясненні ОСОБА_1 відзначав те, що саме потерпіла ОСОБА_2 прийшла до нього, хоча вже діяв терміновий заборонний припис. Водночас у письмовому поясненні самої потерпілої ОСОБА_2 взагалі не зазначено про обставини того хто саме був ініціатором спілкування між нею та ОСОБА_1 , що в свою чергу не виключає того, що саме повідомлена ОСОБА_1 версія події мала місце у дійсності. Жодних інших доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 було порушено вимоги термінового заборонного припису, винесеного стосовно нього, матеріали справи не містять. У зв`язку з чим суд вважає, що обставина об`єктивної сторони правопорушення щодо невиконання ОСОБА_1 термінового заборонного припису, винесеного стосовно нього, підлягає виключенню із змісту пред`явленого адміністративного обвинувачення за її недоведеністю.

Однак, зважаючи на те, що ОСОБА_1 визнавав у своєму письмовому поясненні обставину свого висловлювання на адресу колишньої дружини ОСОБА_2 нецензурною лайкою, то суд вважає, що домашнє насильство психологічного характеру з його буку все ж мало місце, а відтак в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023 та від 06.11.2023 року № 734/2023, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX та від 08.11.2023 року № 3429-IX.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 1732 ч.1, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко