Провадження № 3/369/6343/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23.09.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Гришко О. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Бучанського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2024 о 20 год. 00 хв. в с. Дмитрівка по вул. Київська, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме:

запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак поліцейський переконував його у відсутності підстав їхати до лікаря та проходити медичний огляд, оскільки він визнає факт вживання алкогольних напоїв та просив закрити провадження про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Диспозиція ст. 130 ч. 1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 5 ст.266 КУпАП, згідно якої огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №684008 від 24.06.2024, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 24.06.2024, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.06.2024 та відеозаписом, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані докази є логічними, послідовними, належними та допустимими і в своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо доводів ОСОБА_1 , що після його згоди пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейський переконував його у відсутності підстав їхати до лікаря, звертаю увагу на наступне.

З відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що в ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що алкоголь вживав, автомобілем в стані алкогольного сп`яніння керував, на пропозицію одного з працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 погодився, що викликало подив в іншого працівника поліції в доцільності вказаного огляду. Дочекавшись того, коли ОСОБА_1 привезли документи працівники поліції в присутності свідків повторно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився.

Вказані обставини спростовують доводи ОСОБА_1 , що працівники поліції його фактично спонукали відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вказане рішення ОСОБА_1 було добровільним та жодних дій, які б свідчили про спонукання ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції не вчиняли.

За таких обставин, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605,60 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф вноситься порушником в установу банку України, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, вказаного вище, надсилається порушником до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

У разі примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Суддя Гришко О.М.