ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області А.М. Лутай розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає АДРЕСА_1 , інспектор прикордонної служби 2 категорії оператор БпЛА 1 прикордонної застави 3впс ПКШР,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

08.07.2024 інспектор прикордонної служби 2 ктегорії оператор БпЛА 1 прикордонної застави 3впс ПКШР ОСОБА_1 , в умовах дії особливого періоду виконуючи наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Чатовий», обхід території об`єкта, спостереження за прилеглою територією і повітряним простором відповідно не здійснював ( відволікався не службовими розмовами ), що дало змогу офіцеру відділу внутрішньої та власної безпеки безперешкодно потрапити до адміністративної будівлі підрозділу, чим порушив вимоги абзаців 4,5,9,10,11 п.9 глави 5, розділу ІІ "Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ" затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 року №1261.

В судове засідання правопорушник не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Заяв та клопотань від нього не надходило. Про причини неявки суд не повідомляв, клопотань від нього не надходило.

Факт усвідомлення порушником того, що стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення і не виявлення ним належної зацікавленості у розгляді його справи, про що свідчить те, що він не звертався в суд за інформацією щодо стану розгляду його справи,не з`явився на судове засідання, з незалежних від суду причин, свідчить про його свідомий намір затягнути розгляд справи та уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні ОСОБА_1 ,а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд прийшов до висновку визнати причину неявки ОСОБА_1 не поважною і розглянути справу за його відсутністю, на підставі наявних в справі матеріалів.

Вина ОСОБА_1 у вчинені даного правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №246979 від 10.07.2024 року, письмовими матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, є такими, що доводять факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченогост. ч.2 ст. 172-18 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 3 червня 2005 р. № 8 роз`яснив, що вирішуючи питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, суди повинні враховувати як вартість, так і кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення. По суті, правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням. У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали, або не здатні завдати значної шкоди суспільним, або державним інтересам, правам та свободам інших осіб. Таким чином, для встановлення ступеня суспільної небезпечності необхідно проаналізувати всі сторони допущеного порушення, оцінити обставини вчинення порушення, мету, мотив і спосіб, а також наявність умов, що дають змогу досягти виховних і превентивних цілей.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується по місцю служби, зважаючи на те, що шкоди суспільним, державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом, не було завдано, суд вважає, що для досягнення завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та зважаючи на мету адміністративного стягнення, достатнім буде застосувати до правопорушника усне зауваження зі звільненням від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

На переконання суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде справедливим, необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. ст. 22, 283,284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП та оголосити йому усне зауваження.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути у Волинський апеляційний суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя А.М. Лутай