Справа № 461/4431/24 Головуючий у 1 інстанції: Кітов О.В.
Провадження № 33/811/1365/24 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю представника Львівської митниці Держмитслужби Кахнич С.П. та захисника -адвоката Іванова О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби Бащука О.Г. на постанову Галицького районного суду м. Львова від 29 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

вищенаведеною постановою провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України закрито, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені, згідно протоколу №0491/20900/24 від 22.04.2024 року товари та документи, крім довіреності від 28.03.2024 року після набрання постановою законної сили повернути ОСОБА_1 або уповноваженій ним особі.

Згідно протоколу про порушення митних правил №0491/20900/24, 10.04.2024 у пункт пропуску «Смільниця Кросценко» митного поста «Смільниця» Львівської митниці в`їхав транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , яким переміщується товар: «транспортний засіб марки BMW, модель 740i, кузов НОМЕР_3 » в митному режимі імпорт, за попередньою митною декларацією типу ІМ ЕЕ 24UA81U6.

Як підставу для пропуску вказаного товару на митну територію України ОСОБА_1 подано товаросупровідні документи, а саме: - рахунок-фактура (Sales Receipt/Bill of Sale) Lot № 78652533 від 28.12.2023 року; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 20.12.2023 року; - довіреність від громадянина України ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_5 ) громадянину ОСОБА_1 , від 28.03.2024 зареєстрована у реєстрі за №903 та оформлена на бланку НСТ 076359.

Відповідно до поданих товаросупровідних документів та попередньої митної декларації типу ІМ ЕЕ 24UA81U6, на митну територію України переміщується товар: «автомобіль легковий, що використовувався: марка BMW, модель 740i, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; модельний рік випуску 2020, календарний рік випуску 2019; тип двигуна бензиновий, об`єм циліндрів двигуна 2993 см3; загальна кількість місць, включаючи місце водія 5; колісна формула 4х2; ТЗ після ДТП. Придбаний на аукціоні в США. Пошкоджені передній та задній бампер, решітка радіатора, кришка капота, заднє праве крило, передня права фара, задні ліхтарі, ЛФП по кузову, спрацьовані подушки безпеки, забруднена обшивка салону та сидінь. Торгова марка BMW. Виробник BMW AG/DE».

Продавцем товару є компанія «Farmers Insurance Group», покупцем громадянин України ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ). Вартість товару становить 14238,00 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 555203,69 гривень.

Вказаний товар переміщується громадянином України ОСОБА_1 на підставі довіреності наданої громадянином України ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_5 ) від 28.03.2024, зареєстрованої у реєстрі за №903 та оформленої на бланку НСТ 076359 та посвідченої приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Наконечною Аллою Іванівною.

Відповідно до вказаної довіреності Юзьків Я.В. уповноважив ОСОБА_1 бути його представником в установах та організаціях як в Україні так і за її межами, у тому числі щодо придбання транспортного засобу його транспортування до території України та по території України, а також бути його представником у відповідних органах митної служби, тощо.

На Довіреності наявний відтиск круглої печатки приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Наконечної Алли Іванівни. Крім цього, довіреність виготовлена на номерному бланку НСТ 076359.

Відповідно до інформації, яка наявна у відкритому єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів, бланк НСТ 076359 використано (витрачено) 16.11.2022, код витрачання бланку 15 Договір про відчуження земельної ділянки.

З метою перевірки: законності переміщення через митний кордон України вказаного товару, правдивості та законності отримання поданих до митного контролю документів, як підстави для пропуску товару на митну територію України; Львівською митницею 12.04.2024 листом №20-03/20-01/14/10883 скеровано запит до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Наконечної Алли Іванівни.

На лист митниці отримано від приватного нотаріуса Наконечної А.І. отримано лист №79/01-16 від 12.04.2024 (вх. митниці №40049/14/20-03 від 15.04.2024) у якому зазначено, що довіреність виготовлена на номерному бланку НСТ 076359 та зареєстрована у реєстрі за №903 від 28.03.2024 нею не видавалась та не посвідчувалась. Крім цього, їй не відомі громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 за №1428/11708, затверджено Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України (далі Правила). Відповідно до пункту 3 розділу І Правил: ТЗ (товари, що класифікуються за кодами 8701-8705, 8711, 8716 згідно з УКТЗЕД, і номерні вузли до них) для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою.

Пунктом 2 розділу І Правил визначено, що уповноважена особа особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом учиняти дії, пов`язані з пред`явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспортними засобами.

У свою чергу пунктом 7 розділу І Правил передбачено, що власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів. Таким чином, Правилами визначено, що усі документи, які необхідні для здійснення митного контролю ТЗ у пункті пропуску та їх подальшого переміщення через митний кордон України, подаються власником ТЗ або ж уповноваженою особою, у даному випадку громадянином України ОСОБА_1 . Опитаний громадянин ОСОБА_1 пояснив, що подана до митного контролю довіреність була йому надіслана засобом телефонного зв`язку громадянином ОСОБА_2 з метою доставки вказаного транспортного засобу в Україну.

У свою чергу, опитаний громадянин ОСОБА_2 повідомив, що він дійсно був у нотаріуса у м. Тернопіль, однак оригіналу доручення він не забирав. У телефонній розмові він домовився з ОСОБА_1 про доставку транспортного засобу в Україну. Особисто він йому довіреності не передавав. На довіреності виготовленій на номерному бланку НСТ 076359 наявний підпис візуально схожий до його.

Таким чином, встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 , з метою ввезення на митну територію України товару (транспортний засіб марки BMW, модель 740i, кузов НОМЕР_3 ), подав до митного контролю довіреність від громадянина України ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_5 ) датовану 28.03.2024 зареєстровану в реєстрі за №903 та оформлену на бланку НСТ 076359, якою його уповноважено на вчинення дій щодо переміщення вказаного товару через митний кордон України, а також транспортування товару до митниці призначення та здійснення усіх необхідних формальностей. Однак, вказана довіреність приватним нотаріусом Наконечною А.І. не видавалась та не посвідчувалась, громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_1 їй не відомі, а тому подана до митного контролю довіреність від 28.03.2024 та яка виготовлена на номерному бланку НСТ 076359, є підробленою.

Враховуючи викладене, громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів.

Митним органом дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

Не погоджуючись з даною постановою суду представник Львівської митниці Держмитслужби Бащук О.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та винести нову постанову, якою визнати громадянина ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України, накласти на нього стягнення, у виді штрафу з конфіскацією предметів правопорушення. Стягнути з громадянина ОСОБА_1 на користь митниці витрати, пов`язані із зберіганням на складі митниці майна.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновок суду є помилковим і необґрунтованим, оскільки судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного вирішення даної справи, в результаті чого постанова суду винесена з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Звертає увагу на те, що в оскаржувані постанові суду першої інстанції перевагу надано доказам, поданим стороною правопорушника, однобоко та вибірково застосовано норми МК України.

Зауважує, що в постанові суду вказується, що «матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій, що утворюють об`єктивну сторону складу правопорушення», передбачених ч. 1 ст. 483 МК України. Однак наведені аргументи спростовуються тим, що громадянин не вчинив ніяких хисту своїх прав та інтересів. Незважаючи на те, що на особу склали протокол про порушення митних правил та скерували повідомлення про діяння що містять ознаки злочину до правоохоронних органів, гр. ОСОБА_1 не повідомив сам правоохоронні органи про те, що його ошукали чи надали підроблені документи або іншим чином завдали незручності.

Заслухавши пояснення представника Львівської митниці Державної митної служби України Кахнич С.П. на підтримку апеляційної скарги, думку захисника-адвоката Іванова О.О., який заперечив проти апеляційних вимог,перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 245, 252, 280 КУпАП та статей 486, 487, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Частиною 4 ст. 2 КУпАП установлено, що питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним Кодексом України.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

На переконання апеляційного суду, вказані вимоги закону при розгляді суддею суду першої інстанції справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, щодо ОСОБА_3 були дотримані та виконані в повному обсязі.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення, зокрема, є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення товарів з приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордо різними шляхами, зокрема: шляхом поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів які містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, - містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК України необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.

За відсутності зазначених умов, в діях особи не утворюється склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Апеляційним судом встановлено, що 10.04.2024 у пункт пропуску «Смільниця Кросценко» митного поста «Смільниця» Львівської митниці в`їхав транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , яким переміщується товар: «транспортний засіб марки BMW, модель 740i, кузов НОМЕР_3 » в митному режимі імпорт, за попередньою митною декларацією типу ІМ ЕЕ 24UA81U6.

Як підставу для пропуску вказаного товару на митну територію України ОСОБА_1 подано товаросупровідні документи, а саме: - рахунок-фактура (Sales Receipt/Bill of Sale) Lot № 78652533 від 28.12.2023 року; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 20.12.2023 року; - довіреність від громадянина України ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_5 ) громадянину ОСОБА_1 , від 28.03.2024 зареєстрована у реєстрі за №903 та оформлена на бланку НСТ 076359.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з поданої електронної декларації 24UA81U6 декларантом є ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Натомість ОСОБА_1 за своїм статусом є лише перевізником транспортного засобу, що підтверджується його поясненнями та довіреністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 460 МК України, перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості, виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Дії, передбачені ч. 2 ст. 460 МК України ОСОБА_1 , як водію перевізника, у вину не ставляться.

Щодо довіреності про підроблення яких зазначає митниця, то як вбачається з оскарженої постанови, в суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що довіреність оформлялась за його відсутності та була отримана ним від ОСОБА_2 шляхом отримання графічного зображення через месенджер VIBER. Про те, що довіреність підроблена ОСОБА_1 довідався від працівників митниці.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що для складання довіреності потрібна особиста присутність особи, що видає довіреність (довірителя), її паспорт та реєстраційний номер облікової картки платника податків. Натомість присутність повіреного не є обов`язковою, достатньо знати його прізвище, ім`я, по батькові та його місце проживання.

Відтак з врахуванням обов`язкової присутності в нотаріуса лише довірителя, ОСОБА_1 , як повірений який не був присутній під видачі довіреностей, не міг знати чи є довіреність підробленою.

Крім того апеляційний суд враховує і те, що в матеріалах справи відсутній висновок експерта чи обвинувальний вирок суду, якими б було встановлено, що довіреність надана ОСОБА_1 була підроблена.

Достатніх даних і доказів для того, щоб зробити категоричний висновок про наявність в діях останньої прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України митними органами не надано, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, викладені в апеляційній скарзі доводи свого підтвердження не знайшли.

Так, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів у справі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

З огляду на викладене суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, належно мотивувавши своє рішення.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

На думку апеляційного суду, оскаржена постанова судді першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби Бащука О.Г. залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 серпня 2024 року, якою провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України закрито, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук