Справа № 464/2955/24 Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д.Ю.
Провадження № 33/811/1074/24 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю особи, як притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої адвоката Заремби О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 17 червня 2024 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605, 60 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 10.04.2024 близько 16:00 год. за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме ображав, принижував та шарпав, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 17 червня 2024 року.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що судом не дано належної оцінки його поясненням, та поясненням сина, та тому, що ОСОБА_1 завдала йому тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком лікаря.

Судом також, не враховано, що він будучи інвалідом 2-ї групи з обмеженням в пересуванні, фізично не зміг би наздогнати ОСОБА_2 для здійснення фізичного насилля.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтримав подану апеляційну скаргу, просив задоволити. Також зазначив, що ОСОБА_1 10.04.2024 близько 16:00 год. під час конфлікту, нанесла йому тілесні ушкодження, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста від 11.04.2024.

Потерпіла ОСОБА_2 , її адвокат Заремба О.В. в суді апеляційної інстанції просили постанову судді залишити без змін. Також ОСОБА_2 пояснила, що під час конфлікту 10.04.2024 близько 16:00 год. ОСОБА_1 наніс їй тілесні ушкодження, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста від 10.04.2024.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Також, згідно з п.1, п.2 ч. 2 ст. 3 вищезгаданого Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя, колишнє подружжя.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Таким чином, згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення насильства фізичного характеру, що не спричинило тілесних ушкоджень. Наявність у потерпілої тілесних ушкоджень виключає відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 від 19.04.2024 відповідно до яких 10.04.2024 близько 16:00 год. він перебував на кухні, куди вподальшому зайшла колишня дружина ОСОБА_2 та почала готувати собі їжу. Через деякий час, без будь яких провокації з його боку, ОСОБА_2 почала словесний конфлікт, в ході якого несподівано для нього нанесла виделкою удар в обличчя біля правого ока. Після чого вони розійшлись, і він викликав працівників поліції.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 11.04.2024 вбачається, що колишній чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 систематично вчиняє відносно неї протиправні дії, зокрема домашнє насильство, за що притягався до адміністративної відповідальності. Однак після цього, поведінка його не змінилася, продовжує вчиняти аналогічні дії відносно неї, що проявляється в погрозах, образах, приниженнях її честі та гідності, та фізичному насильстві, що мало місце 10.04.2024 за місцем їх спільного проживання. Просила вжити заходів щодо притягнення колишнього чоловіка до кримінальної відповідальності за систематичне вчинення насильства.

Як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , так і потерпіла ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції зазначили, що внаслідок конфлікту, який виник між ними 10.04.2024 близько 16:00 год. вони отримали тілесні ушкодження, що підтверджується консультативними висновками спеціаліста.

Так відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 11.04.2024 зазначено основний діагноз під час огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , забійне садно правої вилочної ділянки. Зі слів пацієнта вдарила колишня дружина вдома 10.04.2024 близько 16:00 год. (а.с. 26).

Також потерпіла ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції долучила консультативні висновки спеціаліста від 10.04.2024 відповідно до яких за результатами огляду ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 основний діагноз забій грудної клітки справа, поверхнева травма інших частин голови, забій тім`яної ділянки (болючість при пальпації). Зі слів - травма отримана 10.04.2024 близько 16:00 год. внаслідок побиття чоловіком ( ОСОБА_1 ).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 зверталась із заявою про кримінальне правопорушення в якій також зазначала про вчинення ОСОБА_1 відносно неї систематичного домашнього насильства.

Так в матеріалах справи міститься лист за підписом начальника СД ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області Сиротюка В. зі змісту якого вбачається, що у зв`язку із відсутністю даних, які б указували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку з цим внести відповідну інформацію до ЄРДР, надсилають зареєстровані матеріали в інформаційно-телекомунікаціній системі «Інформаційний портал Національної поліції» про вчиненні кримінальні правопорушення від 10.04.2024 за №6409 для їх розгляду згідно з Законом України» про звернення громадян» або в порядку, визначеному КУпАП. (а.с. 2).

Проте на момент розгляду справи, відомостей щодо внесення за даним фактом відомостей до ЄРДР та початок досудового розслідування до суду не надано, а наявний лист начальника СД ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області Сиротюка В. від 11.04.2024 за №2579/39/13/2024 не містить відомостей чи проводилась перевірка та приймалось рішення про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за фактом отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_2 10.04.2024 близько 16:00 год.

Також матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували, чи спростовували наявність у ОСОБА_2 тілесних ушкоджень.

Таким чином, нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 про які йдеться в матеріалах справи, може виключати адміністративну відповідальність і свідчити про ознаки кримінального правопорушення.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних стосовно перевірки факту нанесення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, їх ступеня тяжкості, як і не містять інформації про відсутність підстав для кваліфікації викладених у протоколі обставин діяння за статтями Кримінального кодексу України.

На переконання апеляційного суду, невідповідність матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення, відтак без усунення зазначених вище недоліків розгляд справи є неможливим.

За змістом ст. 278 КУпАП, при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі, на дооформлення.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що матеріали протоколу про адміністративне правопорушення від 10 квітня 2024 року серії ВАД №225020 підлягають поверненню органу, який його складав, відтак подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а оскаржувана постанова - до скасування.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 17 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, скасувати.

Матеріали протоколу про адміністративне правопорушення від 19 квітня 2024 року серії ВАД №225020 стосовно ОСОБА_1 направити до ВП №2 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області для належного оформлення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Урдюк Т.М.