Провадження № 3/344/6085/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення № ПЗ/ІФ/10575/0163/П/ПТ-2 від 13 серпня 2024 року, який складений головним державним інспектором відділу з питань праці західного напрямку управління інспекційної діяльності в Івано-Франківській області Атаманюк Т.М., зазначено, що Головний бухгалтер ТОВ «ГАЛИЧИНА-ТАБАК», ОСОБА_1 допустила порушення вимог законодавства про працю, зокрема згідно з наказом №485-П від 12.06.2024 року ОСОБА_2 з 12.06.2024 року звільнено з посади «торгівельного представника» за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП. Проте, при звільненні ОСОБА_2 не нараховано та відповідно не виплачено грошову компенсацію за 18 днів невикористаної щорічної відпустки, чим порушено вимоги абз.4, ч.1, ст. 12 ЗУ №2136. Окрім того повний розрахунок з ОСОБА_2 у ТОВ «ГАЛИЧИНА-ТАБАК» при звільнені не проведено, а саме не нараховано та не виплачено компенсацію за 18 днів невикористаної щорічної відпустки, чим порушено вимоги ч.1 ст. 10 ЗУ №2136 та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Грабовецький О.Б.. щодо обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення заперечив та через канцелярію суду подав письмові пояснення з додатками по суті притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що у матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, відсутні належні розрахунки, у тому числі щодо наявності 18 днів невикористаної відпустки у ОСОБА_2 . Зазначив, що сам по собі акт перевірки не є доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому у діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП. Окрім того, просив суд проводити розгляд справа без участі особи, яка притягається до відповідальності, оскільки у неї відсутня можливість прибути у судове засідання та надати пояснення по суті справи.

За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Суд вислухавши захисника, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні матеріали адміністративної справи приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушила вимоги законодавства про працю, при звільненні не нараховувала ОСОБА_2 грошову компенсацію за 18 днів невикористаної щорічної відпустки та не здійснила повного розрахунку з ОСОБА_2 у ТОВ «ГАЛИЧИНА-ТАБАК» при звільнені компенсацію за 18 днів невикористаної щорічної відпустки, чим порушила вимоги абз.4, ч.1, ст. 12, ч.1 ст. 10 ЗУ №2136 та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

До протоколу на підтвердження викладених у ньому обставин правопорушення долучено копію Акту від 13.08.2024 року № ПЗ/ІФ/10575/0163, копію штатного розпису від 01.04.2024 року, копію табелю обліку використаного робочого часу, копію платіжних відомостей, копію довіреності №189-ІФ, копію заяви про звільнення, копію наказу №485-П від 12.06.2024 року. Будь-яких інших доказів на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

У той же час захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Грабовецький О.Б. на підтвердження своєї позиції до письмових пояснень надав суду копії розрахункових відомостей ТОВ «ГАЛИЧИНА-ТАБАК», що містить відомості на підтвердження пояснень захисника щодо періоду розрахунків за травень та червень 2024 року та порядок нарахування коштів ТОВ «ГАЛИЧИНА-ТАБАК» ОСОБА_2 .

Матеріали справи не містять відомостей щодо наявності у ОСОБА_2 на день звільнення з посади «торгівельного представника» 18 днів невикористаної відпустки, на підставі якої ОСОБА_2 могло б бути нараховано та виплачено компенсацію за 18 днів невикористаної щорічної відпустки.

Суд принагідно зазначає, що сам по собі акт перевірки та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків, зміни чи припинення будь яких прав платника податків, крім виникнення права на подання зауважень до акта.

Акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень. Не підписання акта перевірки не можна ототожнювати, зокрема з не підписанням судового рішення, наслідки чого прямо встановлені в законі, чи не підписання окремих рішень суб`єктом владних повноважень, коли негативні наслідки такого дефекту також можуть бути встановлені законом.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про те, що під час судового розгляду знайшли своє підтвердження доводи ОСОБА_1 про відсутність належних та допустимих доказів її винуватості у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Таким чином, вважаю, що у даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом порушення ОСОБА_1 вимог законодавства про працю, а тому доходжу висновку про відсутність у діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП - не стягується.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 1, 7, 9, 41, 251, 252 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 41 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В.Тринчук