Справа № 199/5790/24
ПОСТАНОВА

іменем України

30.09.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 19.07.2024, зазначено про те, що ОСОБА_1 19.07.2024 о 15:50 годині за адресою: АДРЕСА_3 зберігав тютюнові вироби, які не мають марок акцизного податку.

ОСОБА_1 був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, в тому числі через офіційний веб-сайт «Судова влада України», проте до суду не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання без поважних причин, визнано можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Правилами ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за зберігання при собі тютюнових виробів, на яких відсутні марки акцизного податку встановленого зразку і такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, якою передбачена відповідальність за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

Суб`єкт даного адміністративного правопорушення спеціальний посадова особа підприємств - виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

Таким чином, фізична особа ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, оскільки він не є посадовою особою підприємств - виробників, імпортерів і продавців алкогольних напоїв чи тютюнових виробів.

Предметом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, є алкогольні напої чи тютюнові вироби з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку.

Відповідно ДОП СП ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, склавши протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, повинен був долучити до нього докази того, що предметом вчинення даного правопорушення є тютюнові вироби з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку, які зберігалися або транспортувалися.

Натомість у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що тютюнові вироби, які зберігав ОСОБА_1 , були без марок акцизного податку, що суперечить диспозиції ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, оскільки дана норма не передбачає адміністративну відповідальність за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 у вину навіть не ставилося зберігання або транспортування тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку і справа взагалі не містить доказів того, що ОСОБА_1 зберігав тютюнові вироби з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), слід виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко