Справа 362/6230/24
Провадження 3/362/2894/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2024 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП

встановив:

25.08.2024 о 10:00 год. у с. Устимівка Білоцерківського району Київської області по вул. 8-го Березня, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford Transit Connect, д.н.з. НОМЕР_1 , у порушення правил п. п. 2.3б, 12.1 ПДР України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху, у результаті чого здійснив наїзд на електроопору, після чого здійснив наїзд не паркан, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

Крім того 25.08.2024 о 10:00 год. у с. Устимівка Білоцерківського району Київсьокї області по вул.. 8-го Березня, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Ford Transit Connect, д.н.з. НОМЕР_1 , з явним ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій категорично відмовився.

ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, до суду клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення. Зі слів захисника ОСОБА_1 не з`явився через погане самопочуття.

Суд зауважує, що за приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 та ст.. 124 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Тимошенко В.П. (діє на підставі ордеру серія АІ № 1700603 від 12.09.2024) не заперечував проти розгляду справи без участі ОСОБА_1 Пояснив, що останній винуватість у скоєнні правопорушення ст. 124 КУпАП визнає повністю.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то захисник просив суд закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення. Вважає, що протокол і додатки до нього складені з грубими порушеннями, зокрема: фабула ч. 1 ст. 130 КупАП передбачає відповідальність на керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, однак у даному протоколі поліцейським зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Transit Connect, д.н.з. НОМЕР_1 , з явним ознаками алкогольного сп`яніння, а тому, на його думку, поліцейський не вірно зазначив об`єктивну сторону цього правопорушення, оскільки мав би констатувати перебування водія саме у стані сп`яніння; у порушення вимог постанови КМУ № 1102 від 17.12.2008 транспортний засіб ОСОБА_1 не було евакуйована на майданчик тимчасового утримання, а передано під розписку іншому водію, а це не передбачено положеннями КУпАП; акт огляду на стан сп`яніння не складався в двох примірниках, як того вимагає інструкція, а тому другий примірник такого акта не було вручено ОСОБА_1 , що, на думку сторони захисту, обмежено водія ОСОБА_1 самостійно звернутися до медичного закладу для спростування факту перебування його у стані сп`яніння. До того ж цей акт не містить дати його складання; з наявного при матеріалах справи направлення водія на огляд на стан сп`яніння вбачається, що водія ОСОБА_1 було направлено до КНП «Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» ВМР, що не є найближчим медичним закладом та перебуває на відстані 40 км. від місці події, при цьому найближчими медичним закладами, які мають право проводити такий огляд, є дві лікарні в м. Біла Церква, які знаходяться на відстані близько 20 км. від місця події; направлення до медичного закладу на огляд на стан сп`яніння оформлено 25.08.2024о 10:27 год., тоді як протокол оформлений 25.08.2024 о 11:25 год., разом з тим дане направлення містить посилання на серію та номер даного протоколу, що, на його думку, вказує на існування даного протоколу щодо водія ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КупАП на момент оформлення направлення, тобто протокол було складено до фактичного виникнення правових підстав для його складання; також на долученому до матеріалів справи відеозаписі, на його думку, працівник поліції умисно озвучуючи пропозицію пройти огляд у найближчому медичному закладі, не конкретизував його назву. Крім того даний відеозапис не містить категоричної відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, що явно вбачається з першого відеозапису на 10:35 год. На думку захисника, усе вищезазначене свідчить про наявність законних підстав для закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали матеріалів справи у їх сукупності, заслухавши пояснення захисника, суд встановив таке.

Щодо протоколу серії ААД № 909891 від 2508.2024 за ст. 124 КУпАП

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України врегульовано Законом України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

П. 1.5 ПДР України передбачає, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 2.3б для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, що бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Згідно з п 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Окрім визнання вини його захисником на думку суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується, зокрема: фактичними відомостями викладеними в протоколі серії ААД № 909891 від 25.08.2024; даними схеми дорожньо-транспортної пригоди від 25.08.2024, на якій зображене схематичне розміщення транспортного засобу у момент прибуття працівників поліції та його траєкторія руху в моменту пригоди до повної зупинки; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 25.08.2024, даним акта обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 25.08.2024, даним відеозапису події правопорушення, що відображений на електронному диску і долучений до матеріалів справи.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Тимошенка В.П., суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як він, як водій, керуючи транспортним засобом, порушив ПДР України та допустив наїзд електроопору після чого здійснив зіткненням з парканом , внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

Щодо протоколу серії ААД № 891688 від 25.08.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Диспозицiєю ч. 1 cт. 130 КУпAП передбачено відповідальність за:

1) кeрування трaнспортними зaсобами особами в cтані aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`янiння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу кeрування трaнспортним засoбом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лiкарських препаратів;

3) вiдмову oсоби, яка кeрує тpанспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лiкарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, відповідно до п. 2.6 Правил дорожнього руху України за рішенням поліцейського за наявності відповідних підстав водій зобов`язаний пройти позачерговий медичний огляд з метою визначення здатності безпечно керувати транспортним засобом.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. п. 2, 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, альтернативу містить фіксування процедури проведення огляду або ж відмови від такої.

Щодо оцінки аргументів сторін і досліджених судом доказів.

У судовому засіданні було досліджено відеозапис події правопорушення, що відображений на електронному диску і долучений до матеріалів справи. Враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП технічних засобів відеозапису, даний запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом у даній справі.

Диск 1/2 на якому міститься:

-clip-0 на якому зафіксовано факт прибуття працівників поліції на місце події. Автомобіль Ford Transit Connect, д.н.з. НОМЕР_1 , знаходиться поряд з парканом та поряд лежить електропора. Поряд з автомобілем знаходиться ОСОБА_1 . Надалі зафіксовано як працівник встановлюють всі обставини ДТП та займаються оформленням адміністративного матеріалу. Надалі зафіксовано ознайомлення водія ОСОБА_1 зі складеними щодо нього адміністративними матеріалами (починаючи з 01:26:00хв.). Під час спілкування та озвучення працівниками поліції водію змісту оформлених документів підтверджує факт свого перебування в стані алкогольного сп`яніння (01:28:58 хв.) Жодних зауважень чи заперечень щодо складених адміністративних матеріалів та їх змісту водій не висловлює.

Диску 2/2 на якому міститься:

-сlip-1, де зафіксовано як працівники поліції прибувають на місце події та один з поліцейських прямує до водія ОСОБА_1 , який знаходиться поряд з своїм автомобілем. Поліцейський представляється та повідомляє про відео фіксацію та просить водія надати документи. На запитання як сталась вказана подія (ДТП) водій ОСОБА_1 повідомляє «випив» (00:03:25 хв.), уточнює «ще й добре» (00:03:30 хв.). Поліцейський пропонує водію пройти огляд на стан сп`яніння через прилад, водій відмовляється. Поліцейські озвучують які ознаки сп`яніння наявні у водія (00:05:20 хв.), пропонують пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі (00:05:35 хв.), водій не реагує, займається пошуком речей у автомобілі. Поліцейський знову уточнює чи буде водій проходити огляд, водій вказує, що відсутня така потреба. Надалі працівник поліції повідомляє водія ОСОБА_1 по складання щодо нього адміністративних матеріалів за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. В подальшому зафіксовано як працівник встановлюють всі обставини ДТП та займаються оформленням адміністративного матеріалу. Надалі зафіксовано ознайомлення водія ОСОБА_1 зі складеними щодо нього адміністративними матеріалами, під час спілкування та озвучення працівниками поліції складних документів та їх змісту водій ОСОБА_1 підтверджує факт свого перебування в стані алкогольного сп`яніння. Жодних зауважень чи заперечень щодо складених адміністративних матеріалів та їх змісту водій не висловлює, окрім того, що не розуміє чому ця справа має розглядатися у Васильківському міськрайонному суді Київської області.

Так, відображені на відеозаписах події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

-фактичними відомостями викладеними у протоколі серії ААД № 891688 від 25.08.2024;

-даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за яким у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. порушення координації рухів) ОСОБА_1 мав пройти огляд на стан сп`яніння, однак він не проведений через його відмову, що зафіксовано на бодікамеру Motorola 477063, Motorola 476335. У графі з результатом згоден зазначено « ОСОБА_1 » та проставлено короткий підпис;

-даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.08.2024, за яким такий огляд не проводився через відмову ОСОБА_1 .

-даним письмової розписки ОСОБА_3 від 25.08.2024 про отримання транспортного засобу Ford Transit Connect, д.н.з. НОМЕР_1 , з метою доставки за місцем проживання власника та зобов`язанням не допускати водія керувати ним;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 25.08.2024, за якими близько 10:00 год. вона почула голосний звук коли прийшла, то побачила ДТП, яке скоїв водій ймовірно в стані алкогольного сп`яніння. Водій зніс забор та завалив електроопору. Побачивши її, водій мовчав, вона запропонувала викликати швидку медичну допомогу, він відмовився. Надалі приїхала поліція та дружина водія, яка письмовою розпискою запевнила, що завдані збитки будуть відшкодовані;

-копією письмових матеріалів щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння та відмовою водія ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння було складено цей протокол. Під час пропозиції йому пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі поліцейський застосовував технічні засоби відеозапис.

Не зважаючи на процесуальну сторони захисту щодо невизнання вини за ч.1 ст. 130 КУпАП., на переконання суду, надані докази на підтвердження його винуватості є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі.

Суд констатує, що факт керування ОСОБА_1 належним йому автомобілем у час та місці, зазначеними у протоколах, не заперечувалось стороною захисту та прямо випливає із матеріалів справи, зокрема письмових пояснень свідка ОСОБА_2 . До того ж суд враховує, що одразу ж після прибуття поліцейських на місце події ОСОБА_1 не заперечував перебування у статусі водія, пояснював механізм скоєння ДТП.

Щодо тверджень сторони захисту про невірність фабули протоколу, як того вимагає об`єктивна сторона ст. 130 КУпАП, то суд зауважує, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а не за керування транспортним засобом в стані сп`яніння. Суд наголошує, що відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Шодо посилань сторони захисту про відсутність в матеріалах справи категоричної відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду, то суд зауважує, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. При цьому п. 2. 5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння. Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формах. Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

При цьому, у разі відмови водія від проходження медичного огляду, правоохоронці позбавлені процесуальної можливості застосовувати відносно водія заходи примусу, спрямовані на доставлення особи до закладу охорони здоров`я та проходження такого огляду.

На думку суду, поведінка ОСОБА_1 , яка зафіксована на досліджених судом відеозаписах, вказує на його свідоме небажання пройти такий огляд, оскільки декілька разів підтверджував факт перебування у стані алкогольного сп`яніння і висловлював небажання проходити огляд на стан сп`яніння.

Щодо тверджень сторони захисту про порушення процедури через передачу автомобіля ОСОБА_1 іншому водію під розписку, то суд зауважує таке.

Ст. 265-2 КУпАП та положеннями Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1102, визначено умови та порядок тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання.

У випадку, що розглядається, у поліцейського не виникло імперативного обов`язку евакуйовувати транспортний засіб ОСОБА_1 на майданчик тимчасового утримання, тоді як був обов`язок відсторонення водія від керування транспортним засобом, як того вимагають положення ст. 266КУпАП, що і було виконано поліцейським шляхом передачі автомобіля під письмову розписку водію ОСОБА_3 , який зобов`язався отримати транспортний засіб Ford Transit Connect, д.н.з. НОМЕР_1 , з метою доставки за місцем проживання власника та зобов`язанням не допускати водія керувати ним.

Твердження сторони захисту, що ОСОБА_1 направлявся не до найближчого медичного закладу за територіальністю до місця події, суд до уваги не бере, оскільки КНП «Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування » ВМР входить до переліку медичних закладів, яким надано право на проведення такого огляду водіїв. До того ж, працівник поліції самостійно визначає який медичний заклад є найближчим з врахуванням конкретних обставин, які мають важливе значення для своєчасного проведення огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу. Так, поняття найближчого медичного закладу носить оціночний характер, оскільки при визначенні такого закладу охорони здоров`я необхідно враховувати не тільки відстань від місця події до розташування медичного закладу, а також звертати увагу на обставини, які впливають на можливість своєчасно дістатись до вказаного медичного закладу, наявність на чергуванні відповідних лікарів, які мають право проводити огляд водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння та інші обставини, які мають значення для належного виконання працівником поліції вимог ст.266 КУпАП.

Всі інші зауваження сторони захисту щодо порушення поліцейськими процедури оформлення цієї справи, то суд їх враховує і зауважує, що вони не спростовують фактичних обставини цієї справи і не свідчать про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, та ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він, як водій, керуючи транспортним засобом порушив ПДР України та здійснив наїзд на перешкоду (електроопору та паркан), внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, а також відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка керує транспортним засобом.

Отже, клопотання сторони захисту про закриття справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП відхиляється.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття,а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником такі іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчинених правопорушень, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особу винного, ступінь його вини та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративних стягнень у межах санкцій вказаних статей.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283-285, 289, 298, 299, 301, 304, 307 КУпАП, суд

постановив:

Об`єднати в одне провадження справи за № 362/6230/24 (провадження № 3/362/2894/24) та № 362/6232/24 (провадження № 3/362/2895/24) щодо ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, присвоїти об`єднаній справі № 362/6230/24.

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (Отримувач: Київська обл../м. Київ/21081300. Рахунок № UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко