ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/835/24Головуючий у 1-й інстанції Сидорак Г.Б.
Провадження № 33/817/648/24 Доповідач - Ваврів І.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 - адвоката Кушки О.М.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Кушки О.М. на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави.

Як визнав суд, 24 травня 2024 року о 23 год 27 хв на а/д М-30 «Стрий-Ізварине» 180 км, водій ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування ТЗ, що вчинено повторно, оскільки особа протягом року вчинила дане правопорушення, а саме 18.05.2024 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою серії ЕНА №2173645, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» п. 2.1а ПДР, за що передбачено відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Кушка О.М. вважає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, у зв`язку із невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення норм матеріального права та процесуального права.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , зупинено працівниками поліції без належних на те підстав, всупереч положенням ст.35 ЗУ Про національну Поліцію.

Відтак, на переконання апелянта, відповідно до широкого розуміння доктрини плодів отруйного дерева будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що має зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останнім юридичної сили.

Просить скасувати постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.5 ст.126 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки не був присутнім при розгляді справи у суді першої інстанції, а копію постанови отримав 02.08.2024 року.

Заслухавши, особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Кушку О.М., які підтримали подану захисником апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просять скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Рішення суду, яке оскаржується апелянтом, постановлено судом першої інстанції 29 липня 2024 року.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , не був присутній при розгляді справи судом першої інстанції.

Копію судового рішення ОСОБА_1 отримав 06.08.2024 року, про що є відмітка у матеріалах справи (а.с.18).

Апеляційна скарга подана захисником 12 серпня 2024 року.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення ААД №885010 від 24 травня 2024 року, 24 травня 2024 року о 23 год 27 хв на а/д М-30 «Стрий-Ізварине» 180 км, водій ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування ТЗ, що вчинено повторно, оскільки особа протягом року вчинила дане правопорушення, а саме 18.05.2024 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою серії ЕНА №2173645.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Протокол підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень та заперечень, що також підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у графі пояснення особи ОСОБА_1 вказав пояснення надасть у суді.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №885010 від 24 травня 2024 року;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2173645, згідно якої ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- диском відеофіксації вчиненого правопорушення;

- довідками ДПП УПП в Тернопільській області від 03 червня 2024 року, згідно із якими ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалось, раніше притягувався до адмінвідповідальності та транспортними засобами не володіє.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського зафіксовано, що після зупиненуи автомобіля ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 поліцейський повідомляє про ведення відеофіксації та причину зупинки, а саме, що останній під час керування автомобілем не був пристебнутий ременем безпеки. На вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія, водій відповів про його відсутність. Водія попереджено про складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього за ч. 5 ст. 126 КУпАП, роз`яснено права і обов`язки, на що водій зазначив, що права зрозумілі. Поліцейський ознайомив водія із змістом протоколу та повідомляє, що розгляд справи відбудеться у Підволочиському районному суді, на що водій наголосив на розумінні та власноруч підписав протокол. Водія відсторонено від керування транспортним засобом. Будь-яких запитань, зауважень водій не виказував.

Щодо доводів апелянта про те, що працівниками поліції не було повідомлено причини зупинки транспортного засобу, то із дослідженого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 причину зупинки, а саме повідомив про те, що останній під час керування автомобілем не був пристебнутий ременем безпеки.

Окрім цього, на запитання працівників патрульної поліції : Чи знаєте ви, що порушили правила дорожнього руху? ОСОБА_2 не заперечував.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 5 ст. 126 КУпАП необхідно встановити факт керування особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, і що таке керування є повторним протягом року.

Така кваліфікуюча ознака, як повторність, доводиться наявністю постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом (ч.2 ст. 126 КУпАП), за яке протягом одного року її вже було піддано адміністративному стягненню. При цьому, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

В матеріалах справи наявний відеозапис з портативних відеорестраторів працівників патрульної поліції, що підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 24 травня 2024 року, а також постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН №2173645 від 18 травня 2024 року, яка підтверджує факт повторності.

Підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що осопрює апелянт, відображені у рапорті поліцейського від 25.05.2024 року на ім`я начальника управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП.

Відсутність постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху по факту його зупинки поліцейськими, на чому також наголошує апелянт, не є визначальним фактором для визначення наявності підстав для зупинки такого транспортного засобу.

Тому, стверджувати про безпідставність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , як про це зазначає сторона захисту в апеляційній скарзі, апеляційний суд підстав не вбачає.

З огляду на викладене, мотиви наведені захисником в апеляційній скарзі про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Суд констатує, що виходячи зі змісту апеляційної скарги, захисник фактично не заперечує факту повторного протягом року керування ним транспортним засобом як особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, а його доводи щодо незаконності постанови місцевого суду про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП базуються на виключно суб`єктивній оцінці апелянта норм права, якими регламентується порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.5 ст.126 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції обрав стягнення, визначене санкцією ст.126 ч.5 КК України, у виді штрафу у фіксованому правовою нормою розмірі.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2024 р. відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Кушці О.М. строк на апеляційне оскарження постанови Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Кушки О.М. залишити без задоволення, а постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя