Справа № 946/6673/24 Провадження № 3/946/2508/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2024 року до суду надійшов з відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №113356 від 17.08.2024 року відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Крім того, 20.08.2024 року до суду надійшов з відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №113362 від 17.08.2024 року відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.09.2024 року матеріали справ про адміністративні правопорушення за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 об`єднані до одного провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 17.08.2024 о 10:00 год. в м. Ізмаїлі по вул. вул. Болградська кут Авраамівська, керуючи транспортним засобом «Nissan TIIDA» державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотрималася безпечного інтервалу та скоїла наїзд на припаркований автомобіль марки «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_2 та в наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Дані обставини також підтверджуються матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №113356 від 17.08.2024 року, який притягувана підписала без зауважень та заперечень.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що до її автомобіля впритул став інший автомобіль. Виїжджаючи мабуть не помітила інший автомобіль та черконула його. Однак вона не бачила цього. Помітивши подряпину вдома, вона повернулася на місце ДТП, щоб розрахуватися з іншим учасником ДТП, вони й зачекали поліцію. Наміру переховуватися у неї не було. Вона помітила подряпину та подивившись відео з реєстратора відразу повернулася на місце ДТП.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення притягуваної, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягувана ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №113356 від 17.08.2024 року, ОСОБА_1 порушила правила дорожнього руху, скоїла ДТП, в наслідок якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються схемою місця ДТП від 17.08.2024р., поясненнями притягуваної, наданими в судовому засіданні, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 17.08.2024р. та іншими доказами в їхній сукупності.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №113362 від 17.08.2024, ОСОБА_1 , 17.08.2024 о 10:00 год. в м. Ізмаїлі по вул.Болградська кут Авраамівська, керуючи транспортним засобом «Nissan TIIDA» державний номерний знак НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 , залишила місце пригоди, чим порушила п. 2.10а ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Проте, вказане спростовується наданими поясненнями притягуваної, з яких вбачається, що до прибуття поліції на місце ДТП, вона вже повернулася та все визнала. Тобто вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення немає, у неї не було умислу на залишення місця ДТП.

За таких умов, суд вважає, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 №113362 від 17.08.2024, відомості про те, що ОСОБА_1 умисно залишила місце ДТП є безпідставними та не підтверджуються достатніми доказами, які були надані суду.

З урахуванням чого суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням приписів ст. 62 Конституції України, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які достатні докази, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, отже провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

При цьому, при накладенні адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що вона вчинила грубе правопорушення.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд відносить щире розкаяння винної.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення нею нових правопорушень необхідним та достатнім є накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у виді мінімального штрафу, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 247, 283 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: А.С.Адамов