Справа № 535/683/24
Провадження № 3/529/362/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є. розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 , складені відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , головного сержанта - командира 1 відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 172-16 КУпАП, -

встановив:

27.08.2024 постановою Полтавського апеляційного суду задоволено подання виконуючого обов`язки голови Котелевського районного суду Полтавської області та справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 направлено для розгляду по суті до Диканського районного суду Полтавської області.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 28.07.2024 сержант ОСОБА_1 тимчасово виконуючий обов`язки командира взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок своєї недисциплінованості, грубо порушуючи вимоги статтей 11, 16, 28, 58, 59, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статтей 1, 3, 4, 5, 6 Дисциплінарного статуту, в умовах особливого періоду, будучи військовою посадовою (службовою) особою, на якого покладено ряд обов`язків, зокрема дотримуватись вимог статутів Збройних сил України та законів України, забезпечувати у підпорядкованому йому підрозділі такий внутрішній порядок, забезпечував би неухильне дотримання Конституції України та законів України, піклуватися про підпорядкований особовий склад, правопорушення, яке було вчинено підпорядкованим йому військовослужбовцем солдатом ОСОБА_2 (перебування в стані алкогольного сп`яніння на території розташування підрозділу) умисно приховував, вищому командуванню про вказаний факт не доповів, статутний порядок та військову дисципліну у тимчасово віреному йому підрозділі не забезпечив, тобто умисно не виконав покладені на нього функціональні обов`язки (затверджені начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-16 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, при цьому вказав що вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнає.

Враховуючи вказане та відповідно до ст. 268 КУпАП, з метою розумних строків розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності - ст.7 ч.2 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Диспозиція частини 1 статті 172-16 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за умисне невжиття заходів щодо припинення кримінального правопорушення, що вчиняється підлеглим, або ненаправлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків.

Відповідно до ч.2 ст.172-16 КУпАП діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується прямою формою вини військової службової особи, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 9 КУпАП).

Як вбачається зі змісту протоколу, сержант ОСОБА_1 пояснив, що 28.07.2024 ним був виявлений солдат ОСОБА_2 із запахом алкоголю із ротової порожнини (що свідчить про перебування останнім у стані алкогольного сп`яніння) проте відповідна доповідь на вище командування про факт перебування у стані алкогольного сп`яніння солдата ОСОБА_2 сержантом ОСОБА_1 не здійснювалась та до адміністративної відповідальності солдат ОСОБА_2 не притягувався.

Разом з тим, як вбачається з письмових пояснень самого ОСОБА_1 , які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, 28.07.2024 він помітив від солдата ОСОБА_3 запах перегару, однак у стані алкогольного сп`яніння він не перебував. Тому ОСОБА_1 провів з останнім бесіду щодо неприпустимості вживання алкогольних напоїв під час виконання службових обов`язків. До цього випадку ОСОБА_3 не був помічений ним у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних доказів, які підтверджують перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння, зокрема відповідного медичного висновку на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Отже обставини вказані у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння 28.07.2024 не підтверджені належними доказами.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що відчуваючи власну безкаранність, та безвідповідальність сержанта ОСОБА_1 в частині його обов`язку забезпечення службової дисципліни у підпорядкованому підрозділі, солдат ОСОБА_2 продовжував вживати алкогольні напої, що призвело до його смерті.

Однак, при розгляді вказаного адміністративного матеріалу було досліджено лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2 № 52, виданого 01.08.2024 Зіньківським РВ судово-медичної експертизи, з якого вбачається, що причиною смерті є гостра серцево-судинна недостатність, Атеросклеротична хвороба серця. Вказівок про наявність алкоголю в крові трупа ОСОБА_2 у даному лікарському свідоцтві відсутні. Вказане свідоцтво повністю спростовує зазначені вище обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

З досліджених письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що він під час несення добового наряду повинен був замінити ОСОБА_2 у наряді, однак прийшовши на місце несення служби, останнього на місці не було. Зв`язок із ОСОБА_2 був відсутній. Однак ОСОБА_4 про це нікому не доповів, оскільки вирішив, що ОСОБА_2 вже відпочиває. Вказані письмові пояснення не містять відомостей про перебування ОСОБА_2 28.07.2024 у стані алкогольного сп`яніння, або ж під час несення ним добового наряду 30.07.2024.

Також письмові пояснення ОСОБА_5 не містять інформації про перебування ОСОБА_2 28.07.2024 у стані алкогольного сп`яніння, або ж під час несення ним добового наряду 30.07.2024.

Згідно письмових пояснень солдата ОСОБА_6 , останній 30.07.2024 заступив у добовий наряд, зміна якого починалась з 14 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. Так у 19 год. 35 хв. його на посту змінив ОСОБА_2 стан даного військовослужбовця був стабільний, ознаки недомагання або скарги були відсутні. Признаків алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 не мав.

З письмових пояснень старшого стрільця 2 відділення взводу охорони 7 відділу РТЦК та СП ОСОБА_7 вбачається, що до нього о 19 год. 30 хв. 30.07.2024 прибув ОСОБА_2 , як до чергового взводу та розписався у книзі інструктажів. ОСОБА_7 помітив що ОСОБА_2 погано виглядає та запитав чи має він скарги на стан здоров`я, однак останній йому повідомив, що він службу нести може, однак поскаржився на зубний біль. В подальшому ОСОБА_7 , близько 00 год. 45 хв. зайшов до солдата ОСОБА_2 , який був на посту у тверезому стані і повідомив, що в нього все нормально.

Крім того, ОСОБА_7 вказав, що він раніше неодноразово помічав, що солдат ОСОБА_2 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, однак, про це нікому не повідомляв. В той же час, вказівки на дату коли ОСОБА_7 бачив ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння письмові пояснення не містять.

Відповідно до письмових пояснень старшого стрільця взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 , 30.07.2024 близько 20 год. 00 хв. солдат ОСОБА_2 заступив на чергування з охорони та ніс службу до 31.07.2024 02 год. 00 хв. Об 02 год. 00 хв. він був змінений іншим військовослужбовцем та кудись пішов у невідомому напрямку. Також у своїх письмових поясненнях ОСОБА_8 , окрім іншого вказав, що ОСОБА_2 іноді вживав алкогольні напої. Однак останнім часом мав проблеми зі здоров`ям, хропів та мав задишку і збирався звернутися до лікарів.

В той же час, у письмових поясненнях солдата ОСОБА_9 останній вказав, що він ОСОБА_2 знав із характеризуючої сторони. Інших обставин не зазначив, в тому числі і про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння 28.07.2024, тобто під час тимчасового виконання ОСОБА_10 обов`язків командира взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Виходячи з наведеного, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення КИП №119 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-16 КУпАП від 06.08.2024 не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 172-16 КУпАП, а належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 цього правопорушення відсутні.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, протокол не може вважатись допустимим доказом по справі.

В ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права. У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

На підставі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведена подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Інші наявні в матеріалах справи докази не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП, відтак провадження у справі підлягає закриттю згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями ст. 247, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-16 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя: Л.Є. Петренко