ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 рокуСправа № 495/7706/24
Номер провадження 3/495/2860/2024

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.

із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про притягнення адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи та посада: інспектор прикордонної служби 2 категорії- дозиметрист 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби(тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), головний сержант, за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-Кодексу),

встановив:

09.09.2024 до суду надійшли вказані адміністративні матеріали.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 307314 Е від 02.08.2024 ОСОБА_2 ставиться у провину вчинення правопорушення із таким формулюванням: під час несення служби в прикордонному наряді «Перевірках документів» в пункті пропуску «Старокозаче» 29.06.2024 здійснював прикордонний контроль відносно гр. України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка супроводжувала неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , для виїзду за межі України. Відносно гр. України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відбулося спрацювання бази даних 1.2.1 «Особи, стосовно яких є доручення правоохоронних органів», індекс «В», у відповідності до абзацу другого пункту 2-14 Постанови КМУ №57 від 27.01.1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», а саме: «Пропуск через державний кордон жінки.. .із числа зазначених у цьому пункті осіб, які мають або виховують дитину/дітей віком до 18 років, під час їх виїзду за межі України з метою відвідування таких дітей, які перебувають за межами України, або для супроводження таких дітей для виїзду за межі України здійснюється уповноваженими особами ДПСУ за наявності відповідних підтвердних документів».

Після виконання доручення правоохоронних органів за індексом «В», 29.06.2024 о 15:58 під час оформлення на виїзд з України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , головний сержант ОСОБА_2 не здійснив внесення даних щодо громадянина України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 в ІКС ПК «Гарт-1» БД-2.1 «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», внаслідок чого правові підстави пропуску на виїзд з України громадянки ОСОБА_3 були незрозумілі, а підтверджуюча їх інформація в наявних базах даних відсутня.

Таким чином своїми діями головний сержант ОСОБА_2 порушив вимоги статті 16 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, пункту 8 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 року №614, підпункту 2.5.7 пункту 2.5 розділу II «Інструкції з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон», затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.06.2012 року №407, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 червня 2012 року за №1083/21395, тобто здійснив недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Сезьонова М.С., заперечувала проти притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу, та просила суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адмінправопорушення. При цьому представник ОСОБА_2 не заперечувала, обставин щодо несення служби ОСОБА_1 у прикордонному наряді «Перевірках документів» в пункті пропуску «Старокозаче» 29.06.2024; здійснення прикордонного контролю відносно гр. України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка супроводжувала неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 для виїзду за межі України; спрацювання ризиків відносно гр. України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Пояснила, що після зазначеного спрацювання в ІКС ПК «Гарт-1» ОСОБА_2 здійснив доповідь старшому лейтенанту ОСОБА_5 ; після вивчення наданих ОСОБА_6 документів (паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 ) лейтенант ОСОБА_5 прийняла рішення про наявність підстав для пропуску вказаних осіб на виїзд з України, надала вказівку закінчувати оформлення документів. ОСОБА_2 вніс необхідну інформацію в систему, у тому числі щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як особу, яку супроводжувала ОСОБА_7 .

Причин відсутності у програмі «Гарт-1» відомостей щодо дитини пояснити не може. Заперечуючи провину ОСОБА_2 , вважає, що саме технічна несправність програми спричинила відсутність внесених її довірителем відомостей.

Відповідальність за частиною другою статті 172-15 Кодексу настає у випадку недбалого ставлення військової службової особи до військової служби , вчинене в умовах особливого періоду.

Безпосереднім об`єктом цього правопорушення є встановлений порядок службової діяльності у сфері реалізації військовими службовими особами своїх прав і виконання обов`язків. З об`єктивної сторони це правопорушення характеризується суспільно небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби, суспільно небезпечними наслідками у вигляді істотної шкоди і причинним зв`язком між вказаними бездіяльністю і наслідками. Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування, через недбале чи несумлінне ставлення до них. Невиконання службових обов`язків полягає у невиконанні дій, які входять до службових обов`язків. Неналежне виконання службових обов`язків полягає в нечіткому, формальному або неповному здійсненні обов`язків.

Відповідальність настає лише в тому разі, коли військова службова особа була не лише зобов`язана, а й мала реальну можливість діяти відповідним чином та виконати свої службові обов`язки в повному обсязі. Це адміністративне правопорушення належить до правопорушень з формальним складом, для якого закон вимагає лише встановлення факту діяння, тобто відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби настає незалежно від того, чи призвело це діяння до негативних наслідків та завдання шкоди матеріального характеру.

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначені обов`язки військовослужбовців, якими зокрема визначено, що військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними законами, посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Дисциплінарний статут Збройних Сил України (ст. 4) визначає, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби спиртні напої тощо.

Інформація, яка вноситься до Бази даних, повинна бути достовірною. Власником Бази даних та володільцем інформації, що в ній обробляється, є Адміністрація Держприкордонслужби. Користувачі відповідно до їх повноважень відповідають за своєчасність унесення інформації до Бази даних та її достовірність (пункти 5, 8 Положення, про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 27.09.2022 за № 614).

Відповідно до підпункту 2.5.7. пункту 2.5. розділу 2 Інструкції з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.06.2012 за № 407, під час проведення стандартної перевірки документів прикордонний наряд „Перевірка документів повинен ввести інформацію про особу до бази даних „Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України (відповідно до Положення про базу даних „Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25 червня 2007 року № 472, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 липня 2007 року за № 765/14032).

За змістом статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши докази, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 307314Е від02.08.2024; висновком службового розслідування за фактом пропуску через державний кордон України громадянина без внесення даних в ІКС ПК «Гарт-1» БД-2.1 «Особи, що перетинають кордон України»; рапортом; поясненнями ОСОБА_2 від 11.07.2024; витягом з книги прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б); службовою характеристикою; поясненнями ОСОБА_8 від 11.07.2024; копією документів, що встановлюють особу, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; відповіддю на запит від прикордонників Республіки Молдова; копією службового посвідчення ОСОБА_2 ; диском.

На підставі досліджених доказів судом встановлено обставини перетну Державного кордону о 16:03 год. 29.06.2024 громадянкою України ОСОБА_9 у Республіку Молдова через пункт пропуску «Старокозаче»; контролер ПП ОСОБА_10 ; спрацювання ризику (пропуск через державний кордон жінки із числа зазначених у цьому пункті осіб, які мають або виховують дитину/дітей віком до 18 років, під час їх виїзду за межі України з метою відвідування таких дітей, які перебувають за межами України, або для супроводження таких дітей для виїзду за межі України здійснюється уповноваженими особами ДПСУ за наявності відповідних підтвердних документів); відсутність у програмі «Гарт-1» відомостей про перетин Державного кордону 29.06.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у супроводі ОСОБА_3 ; в`їзд на територію Республіки Молдова о 16:18 год. 29.06.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у супроводі ОСОБА_3 .

Суд звертає увагу, що під час розгляду справи встановлено, що у межі службової компетенції військової службової особи ОСОБА_2 входило, зокрема, внесення достовірної інформації про особу до Бази даних під час перетину ДК. Водночас, не встановлено обставин, які б вказували на те, що службова особа ОСОБА_2 не мав реальної можливості внести достовірну інформацію про особу до Бази даних під час перетину ДК, у тому числі повідомлення ОСОБА_2 про несправність системи.

Відсутність інформації у базі даних щодо перетину Державного кордону з України у Республіку Молдова 29.06.2024 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у супроводі ОСОБА_3 , вказує на неналежне виконання службових обов`язків ОСОБА_2 , що проявилось у нечіткому або неповному здійсненні обов`язків, що є складовою недбалого ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 33 Кодексу стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до положень статті 22 Кодексу при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності.

Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

При призначенні стягнення, суд враховуєте, що дії ОСОБА_2 не спричинили жодних наслідків матеріального характеру, наслідки вчинення даного правопорушення не вказують на гостру, резонансну суспільну небезпеку, не вказують на необхідність використання значного адміністративного, фінансового ресурсу для усунення виявлених недоліків у роботі ОСОБА_2 ; також судом взято до уваги одноразовість діяння, відсутність ознак умисної протиправної поведінки ОСОБА_2 ; відсутність попередніх стягнень, позитиву характеристику військовослужбовця ( ОСОБА_2 професійними знаннями володіє в обсязі, необхідному для виконання обов`язків за посадою, ставиться до них сумлінно, професійно підготовлений, систематично працює над удосконаленням свого професійного рівня, має високе почуття відповідальності).

Згідно з ст. 23 Кодексу адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного, дотримуючись принципу законності, верховенства права, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, виходячи із засад гуманності, враховуючи характер і обставини скоєного правопорушення, беручи до уваги, що одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, суд вважає за можливе у даному випадку застосувати статтю 22 Кодексу - звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, провадження у справі закрити.

На переконання суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної статтею 23 Кодексу мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

При цьому суд звертає увагу: виходячи з норм, що містяться у пункті 2 статті 35 Кодексу, законодавцем передбачена презумпція обтяження відповідальності за повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, тобто збільшення суворості покарання у разі повторного вчинення однорідного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 22, 33, 34, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-15 Кодексу та звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого, обмежитись щодо нього усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Ю.Ф. Волкова