Справа № 187/1668/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 вересня 2024 року

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Караул О.А. розглянувши в смт Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ;

за порушення ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області із Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 . З протоколу № 82 про адміністративне правопорушення складеного від 27.08.2024 встановлено наступне.

Особа, яка притягається до відповідальності через відсутність постійного заробітку, не сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до порушення вимог ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та ч. 12 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим утворилася заборгованість сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до виконавця. Заборгованість за період з 01.01.2023 по 01.08.2024 складає 77 964.07 грн. Боржник належним чином повідомлений про наявність заборгованості понад шість місяців з моменту відкриття виконавчого провадження, а саме: в матеріалах виконавчого провадження маються пояснення боржника на ознайомлення останнього з матеріалами виконавчого провадження; виклики до відділу для складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності та розрахунок заборгованості станом на 01.08.2024, акт державного виконавця від 27.07.2024 щодо неявки боржника за викликом до ДВС; реєстр поштових відправлень ДП «Укрпошта» від 28.08.2024 про направлення боржнику для ознайомлення протоколу.

На доказ вини ОСОБА_1 додано: протокол №82 про адміністративне правопорушення від 27.08.2024; акт державного виконавця про неявку боржника від 27.08.2024; розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.08.2024; виконавчий лист; постанова про відкриття ВП № 51951370; розписку ОСОБА_1 від 11.04.2022; виклик боржника від 30.07.2024; пояснення ОСОБА_1 від 11.04.2022; роз`яснення стягувачу; довідку про наявність заборгованості від 29.08.2024; список згрупованих відправлень рекомендованих листів ДП «Укрпошта»

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.

Частина 1 статті 183-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання здійснюється згідно виконавчого листа виданого Петриківським районним судом Дніпропетровської області від 06.11.2014.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів в період з 01.01.2023 по 01.08.2024 сукупний розмір заборгованості становить суму 77 964.07 грн.

Суд зазначає, що КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Правове значення протоколу про адміністративне правопорушення полягає в тому, що він не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Так, дійсно протокол про адміністративне правопорушення і відомості, які відображені в ньому є лише одним із доказів, на підставі яких суд, в ході розгляду справи, встановлює наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення. При цьому, джерела доказів, перелік яких вказаний в ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дає можливість суду оцінити кожен з доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Однак, якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення. Тому, уповноваженим особам необхідно дотримуватися правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

Складання адміністративного протоколу це процесуальна дія, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу приписів статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Сам по собі адміністративний протокол не є рішенням про притягнення посадової особи до адміністративної відповідальності.

Згідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративні правопорушення повинні бути вказані: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення адміністративного правопорушення, суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписаний також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається з матеріалів справи протокол складено за відсутності особи, яка притягається до відповідальності. Саме по собі посилання на реєстр поштових відправлень не можна вважати належним чином повідомлення особи про розгляд питання щодо складення стосовно неї протоколу, тобто в даному разі не дотримано право особи бути повідомленою про розгляд справи стосовно неї.

Посилаючись в протоколі на відсутність постійного заробітку, в матеріалах справи відсутні відомості про не працевлаштування божника, та взагалі не вбачається чи з`ясовувалося це питання, зокрема, щодо можливої мобілізації.

Таким чином, порушення процедурних норм щодо складання протоколу, його оформлення в даній справі носить істотний характер, що впливає на права особи, зокрема, права на захист, права на участь під час складання протоколу та права надання пояснень.

У зв`язку з цим суд визнає протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, та не приймає його до уваги.

Сам по собі акт фіксування неявки боржника до виконавчої служби також не може бути визнаний належним доказом щодо обізнаності особи, яка притягається до відповідальності про виклик до служби для складання протоколу та доказом не сплати аліментів, оскільки як зазначено вище реєстр поштових відправлень не можна вважати належним чином повідомлення особи про розгляд питання щодо складення стосовно неї протоколу.

Розрахунок заборгованості, який складений державним виконавцем, також не може свідчити про не сплату аліментів, оскільки як зазначено вище, державним виконавцем не перевірено чи належним чином особа повідомлялася про вирішення питання складення протоколу про адміністративне правопорушення, під час якого особа могла надати відповідні пояснення. При цьому, інших пояснень, зокрема, стягувача щодо не сплати аліментів матеріали справи не містять.

Отже, долучені до матеріалів справи докази не випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту вчинення особою, яка притягається до відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, у зв`язку недоведеністю наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП в діях особи, яка притягається до відповідальності, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись статтями 221, 247, 280, 283-285, 289, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження щодо ОСОБА_1 , закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Петриківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: О. А. Караул