Справа № 442/5921/24
Провадження №3/442/1614/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 вересня 2024 року суддя Дрогобицького мiськрайонного суду Львiвської областi Медведик Л.О., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної вiдповiдальностi ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 ч.5 ст.126 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №823273 від 08.07.2024 року, ОСОБА_1 , 08.07.2024 року о 21 год 22 хв в смт Меденичі, керував автомобілем марки ВАЗ 21053 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.3 ст.130 КУпАП.

Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №279818 від 08.07.2024 року, ОСОБА_1 , 08.07.2024 року о 21 год 22 хв в смт Меденичі керував автомобілем не маючи права керування таким транспортним засобом, відповідальність за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 , який належним чином повідомлявся про розгляд справи, в судове засідання не з`явився. Отримання виклику із суду для участі в розгляді справи уникає, про причини неявки суд не повідомлено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на те, що судом вживалися заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, останній не цікавився провадженням у його справі, з метою недопустимості порушення строків розгляду справи суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у його відсутності.

Таку поведінку суд змушений розглядати як умисну, зважаючи додатково й на той факт, що особа знає про складення щодо нього протоколу, відповідно розуміє, що такий розглядається судом.

Відтак, з урахуванням вимог ст.268 КУпАП, суд продовжив розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за наявними її матеріалами.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст.130 КУпАП передбачено відповідальніть за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до загальних положень ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130 та ч.5 ст.126 КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення, рапортами поліцейського, направленням на огляду водія ТЗ з метою виявлення стану сп`яніння, відеодиском місця події.

На повторність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП вказує постанова судді Дрогобицького міськрайонного міськрайонного суду Львівської області Нагірної О.Б. від 21.03.2024 року у справі №442/1499/24.

Вбачаю в діях ОСОБА_1 ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 36 КУпАП, що вищевказані правопорушення вчинені однією особою та одночасно розглядаються одним і тим же органом, то адміністративні справи № 442/5921/24, 442/5923/24 відносно ОСОБА_1 слід об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний номер № 442/5921/24.

У відповідності до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір покладається на особу, на яку накладено стягнення.

Керуючись ст.36,126, ч.3 ст.130, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Об`єднати в одне провадження справи № 442/5921/24, 442/5923/24 відносно ОСОБА_1 за ст.126 ч.5 та ч.3 ст.130 КУпАП, присвоївши єдиний номер № 442/5921/24.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч.3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк чотирнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя __________ Медведик Л.О.