Номер провадження: 33/813/2172/24
Номер справи місцевого суду: 511/2076/24
Головуючий у першій інстанції Бобровська І.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чередник К.А.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу № 3 про військове адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 23.05.2024 року, солдат ОСОБА_1 23.05.2024 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин перебував на території розташування особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 в населеному пункті АДРЕСА_1 під час ранкового шикування особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах особливого періоду під час правового режиму воєнного стану з ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.05.2024 №48, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Постановою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29 липня 2024 року та провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно штаму доданого до протоколу висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №48, огляд проводився в Комунальному некомерційному підприємстві спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнянська центральна районна лікарня». Згідно витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 24.06.2024 року вищезазначений орган припинено 29.12.2018 року. Не дивлячись на це в графі «назва закладу охорони здоров`я де проводився огляд» вже вказано «КНП «Роздільнянська БПЛ», отже незрозуміло який саме орган проводив огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 21.05.2024 року. Надане не підтвердження повірки свідоцтво про повірку алкотестера «Алкофор 307» зав. № 21 не може бути належним доказом, оскільки наданий акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 48 від 23.05.2024 року містить посилання, що огляд зроблено за допомогою «Алкофор 307» без виказання індивідуальних ознак як заводський номер. Крім того, в п. 18 акту всупереч вказаним в графі даним не вказано ні номер технічного засобу, яким зроблено огляд, ні дату останньої повірки. Отже встановити, що в матеріалах справи міститься свідоцтво про повірку саме того алкотестера «Алкофор 307. Яким було проведено огляд на стан сп`яніння не вбачається можливим.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи на 13.09.2024 року на 11-30 год., ОСОБА_1 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань або заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи за його відсутності до суду не подавав.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких підстав апеляційний суд не вбачає поважних причин для відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення, районний суд виходив з доведеності вини ОСОБА_1 матеріалами справи.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком місцевого суду.

Під час розгляду справи апеляційний суд виходив з наступного.

Відповідно протоколу про вчинення військового адміністративного правопорушення №3 від 23.05.2024 року, ОСОБА_1 23.05.2024 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин перебував на території розташування особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 в населеному пункті АДРЕСА_1 під час ранкового шикування особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах особливого періоду під час правового режиму воєнного стану з ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.05.2024 №48, вчинив адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП. Факт вчиненого правопорушення підтверджується чотирма свідками, підпис яких зазначено на протоколі.

Слід зазначити, що згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

За усталеною практикою, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення. Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення до матеріалів справи приєднано також інші докази:

- письмові пояснення ОСОБА_1 , які надані ним вже після оголошення висновку лікаря про результати огляду на стан сп`яніння і визначений стан ОСОБА_1 «алкогольне сп`яніння» в межах проведеного службового розслідування, де він добровільно підтвердив факт вживання ним в той день алкогольних напоїв;

- роз`яснення змісту і суті ст. 62, 63 Конституції України ОСОБА_1 . Дані пояснення підписані ОСОБА_1 , за участі чотирьох свідків;

- характеристика військовослужбовця ОСОБА_1 ;

- витяг із наказу від 14.03.2024 року відносно військовослужбовця ОСОБА_1 ;

- висновком №48 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 23.05.2024 року, відповідно до якого, вбачається, що ОСОБА_1 пройшов відповідний огляд та встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.07.2024 року, було задоволено клопотання адвоката Непочатова Р.В. та витребувано від КНП «Роздільнянська БПЛ наступну інформацію:

- За допомогою якого приладу було встановлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 23.05.2024 року;

- Надати належним чином завірені копії сертифікатів відповідності та акту останньої повірки приладу за допомогою якого 23.05.2024 року було проведено огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- Надати копію акту огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 48 від 23.05.2024 року;

- Надати інформацію та підтверджуючі документи проходження навчання та надання права лікаря ОСОБА_2 на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначена інформація надійшла на адресу суду 12.07.2024 року.

У відповідь на витребувану судом першої інстанції інформацію, КНП «Роздільнянська БПЛ» зазначає:

- обстеження на стан алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 проводилося пристроєм «Алкофор - 307»;

- згідно свідоцтва № 2347- ФХ від 20.12.2023 року про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке чинне до 20 грудня 2024 року, пристрій «Алкоформ 307», зав. № 21, виробник: фірма Сорбполімер», за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам експлуатаційної документації. Свідоцтво містить відбиток повірочного тавра, від 20 грудня 2023 року;

- надано копію акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №48 від 23.05.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 , оглянуто 23.05.2024 року о 09:00 год. в КНП «Роздільнянська БПЛ», лікарем ОСОБА_2 , результат обстеження пристроєм Алкофор 307 з інтервалом 20 хвилин - 1,90 %.

- надано посвідчення до диплому № НОМЕР_1 про проходження підвищення кваліфікації лікарем - хірургом ОСОБА_2 про проходження тематичного удосконалення за програмою «Експертиза в психіатрії та наркології» в ОНМУ.

Апеляційний суд виходить з наступного.

Стаття 172-20 ч.1 КУпАП, в редакції закону станом на дату події, передбачає адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частина 3 ст. 172-20 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України» з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) в Україні настає особливий період.

Відповідно до Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року №1126-VІ, в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період, який триває по теперішній час, оскільки рішення про демобілізацію, затвердженого Верховною Радою України (ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») не приймалось. Щодо факту запровадження особливого періоду в Україні з 18 березня 2014 року наголосив Верховний суд України у постанові від 30.05.2018 у справі № 521/12726/16-ц.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який був продовжений та діє і по теперішній час.

При цьому апеляційний суд зазначає, що ст. 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Згідно Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі - Статут), цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Відповідно ст. 13 Статуту військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Стаття 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут), передбачає, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Відповідно до п.5 ст.4 Дисциплінарного Статуту ЗСУ військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця поводитися з гідністю честю, не допускати самому і стримувати інших від негативних вчинків;

Згідно п.6 ст.4 Дисциплінарного Статуту ЗСУ - Заборонено військовослужбовцям під час проходження військової служби вживати (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби;

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, проходить службу за мобілізацією гранатометником 3 відділення 3 взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах особливого стану, був затриманий у стані алкогольного сп`яніння.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення оформлені у встановленому законом порядку, викладені послідовно та узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, тому підстав піддавати будь-яким сумнівам ці докази немає.

Отже, на переконання апеляційного суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, повністю та об`єктивно доведена зібраними по справі доказами, а суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 , що не спростовано під час апеляційного провадження.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що згідно печатки огляд проводився в Комунальному некомерційному підприємстві спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнянська центральна районна лікарня», а згідно Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 24.06.2024 року вищезазначений орган припинено 29.12.2018 року, проте в графі «назва закладу охорони здоров`я де проводився огляд» вже вказано «КНП «Роздільнянська БПЛ», не спростовує факту перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння. Як і не спростовує того факту, що огляд було проведено медичним працівником належного закладу охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду. Технічні недоліки печатки на висновку медичного закладу, який в процесі переорганізації змінив назву, але ідентифікаційний код вказано правильний, не мають жодного значення для прийняття рішення у справі, оскільки огляд ОСОБА_1 проведено повноважною особою, у медичному закладі, за наслідками огляду складено акт та прийнято висновок.

Доводи апеляційної скарги щодо визнання неналежним доказом свідоцтва про повірку алкотестера «Алкофор 307» зав. № 21, оскільки наданий акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 48 від 23.05.2024 року містить посилання, що огляд зроблено за допомогою «Алкофор 307» без виказання індивідуальних ознак як заводський номер, а також що в акті не вказано номер технічного засобу, яким зроблено огляд, ні дату останньої повірки, апеляційним судом відхиляються як необґрунтовані, так як вказуючи на формальні недоліки, ОСОБА_1 не визнаючи себе винним в інкримінованому правопорушенні, не додав до апеляційної скарги доказів самостійного проходження огляду на стан сп`яніння. Позиція скаржника на стадії судового розгляду, суперечить особистим поясненням наданих ним в межах проведеного за результатами огляду на стан сп`яніння службового розслідування, в яких останній не заперечував вжиття ним алкогольних напоїв.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за ст. 172-20 ч. 3 КУпАП, а тому висновок суду першої інстанції про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для скасування або зміни постанови суду. Крім того, судом першої інстанції вірно враховано ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка апелянта, пов`язана з наданням ним пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи положення ст. 33 КУпАП, беручи до уваги особу правопорушника та інших обставин справи, суд першої інстанції обґрунтовано призначив останньому за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП адміністративне стягнення у межах санкції даного адміністративного правопорушення, а саме у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були достатньою беззаперечною підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного й керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29 липня 2024 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе