Дата документу Справа № 331/3119/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/718/24Головуючий у 1-й інстанції Пивоварова Ю.О.
Єдиний унікальний №331/3119/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.5 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Бабіча Сергія Анатолійовича на постанову судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 02 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 03.05.2024 року о 15 год. 44 хв. по вул.Академіка Амосова, 109 у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 210930» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Дане правопорушення ОСОБА_1 вчинив повторно після того, як протягом року 24.11.2023 року постановою уповноваженої особи УПП в Дніпропетровській області серії ЕАТ №8203677 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.5 ст.126 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник Бабіч С.А. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП адміністративного правопорушення

Свої вимоги мотивував тим, що оскаржувану постанову суду винесено з порушенням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП та без з`ясування належності доказів, що призвело до прийняття передчасного, необґрунтованого і незаконного судового рішення.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебування його в русі та зупинки не підтверджено.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції не є однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відтак, на переконання захисника, вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП адміністративного правопорушення не доведено поза розумним сумнівом.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 і його захисник Бабіч С.А. не з`явились. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги їх було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, через додаток «Viber».

Підтвердження про завчасне та належним чином повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, шляхом доставки вказаним особам судових повісток в електронній формі міститься в матеріалах справи (Т.1, а.п.93-94).

Крім того, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 було повідомлено шляхом надсилання судової повістки засобами поштового зв`язку на наявну в матеріалах провадження поштову адресу останнього. Проте судова повістка на 27.09.2024 року повернулась на адресу апеляційного суду з відміткою про закінчення терміну зберігання.

Аналогічну адресу безпосередньо зазначено захисником у договорі про надання правничої допомоги ОСОБА_1 та в апеляційній скарзі. Жодних відомостей про будь-яку іншу актуальну адресу ОСОБА_1 з матеріалів справи не встановлено.

Додатково на офіційному веб-порталі «Судова влада України» завчасно було розміщено відомості про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення (Т.1, а.п.95).

Інформація про завчасне публікування списків призначених до розгляду в кожному суді України, у тому числі у Запорізькому апеляційному суді, справ на офіційному сайті, дошці об`яв, є загальновідомою.

Разом з тим, згідно ч.4 ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Апеляційний суд зауважує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення разом з апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 до апеляційного суду надійшли 14.08.2024 року.

Апеляційна скарга захисника перебуває в провадженні апеляційного суду понад півтори місяці. Відтак, подальший тривалий нерозгляд справи є грубим порушенням вимог ч.4 ст.294 КУпАП.

Водночас положеннями ч.2 ст.268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.126 КУпАП.

До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_2 на адресу апеляційного суду надійшла заява про відкладення судового засідання, яка мотивована тим, що він перебуває у відпустці до 15.10.2024 року та 27.09.2024 року буде знаходитись у м.Дніпрі. До вказаної заяви захисником долучено копію посадочного документа АТ «Укрзалізниця».

Проте, доказів перебування захисника саме у відпустці до суду не надано. Безпосередньо доручення лише копії посадочного документа не здатне підтвердити обставини, на які посилається адвокат Бабіч С.А. у своїй заяві як на поважні причини для відкладення апеляційного розгляду, а саме: факт перебування у відпустці.

У зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання.

Отже, звертаючи увагу на те, що ОСОБА_1 і його захисник Бабіч С.А. повідомлені завчасно та належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, з огляду на регламентовані законом строки розгляду апеляційної скарги після надходження справи до суду, та враховуючи обґрунтовану вище відсутність поважних причин для відкладення апеляційного розгляду, апеляційний суд зауважує, що відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 і його захисника Бабіча С.А. не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутності в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова відповідає зазначеним вимогам закону.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП адміністративного правопорушення відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом з метою реалізації передбачених ст.245 КУпАП завдань виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №908453 від 03.05.2024 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 керував автомобілем, не маючи права керування таким транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року. Особистий підпис ОСОБА_1 наявний. Крім того, у графі «пояснення, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено, що пояснення будуть надані у суді;

- у постанові уповноваженої особи ПП в м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8203677 від 24.11.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії;

- довідкою щодо повторності вчиненого правопорушення та відсутності у вказаної особи посвідчення водія;

- долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 полягає у повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

В оскаржуваній постанові районного суду описано наявний в матеріалах справи відеозапис, в тому числі в частині встановлення факту керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 .

Апеляційний суд звертає увагу, що досліджене відео не містить заперечень ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом. Навпаки водій перебував в салоні автомобілю на водійському сидінні, відповідав на запитання працівників поліції, не відмовлявся, що саме він безпосередньо керував транспортним засобом та не вказував, що водієм є інша особа.

Навпаки на даному відеозаписові ОСОБА_1 самостійно з`ясовує у працівників поліції причину його зупинки та які конкретно вимоги ПДР він порушив, вважаючи, що транспортний засіб під його керуванням зупинено безпідставно (часове позначення 03/05/2024 15:45:15).

На відеозаписові об`єктивно зафіксовано, що крім ОСОБА_1 поруч з автомобілем, яким керував останній, і в самому автомобілі нікого не було.

У зв`язку з чим апеляційний суд вважає слушними твердження районного суду щодо встановлення факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . Вказаних висновків суд дійшов на основі повного, всебічного дослідження обставин справи та зібраних доказів.

Всупереч протилежним аргументам апеляційної скарги захисника у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце, і що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу «ВАЗ 210930» д.н.з. НОМЕР_1 .

Доказів щодо спростування факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та на підтвердження керування іншим водієм зі змісту апеляційної скарги захисника не встановлено.

Апеляційний суд критично ставиться до заперечень апеляційної скарги про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що, на переконання апелянта, виключає наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП адміністративного правопорушення.

Відтак, вимоги апеляційної скарги захисника щодо закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП адміністративного правопорушення та наведені їх обґрунтування обставини не ґрунтуються на матеріалах справи. Із яких вбачається, що усі обставини справи судом були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються на сукупності належних та допустимих доказів та вимогах закону.

Доводи апелянта про те, що наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції є єдиним доказом у справі, не ґрунтується на матеріалах провадження. Оскільки судом першої інстанції враховано та надано правову оцінку за сукупністю усіх встановлених у даній справі обставин, з якими закон пов`язує можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених під час їх оформленні, не встановлено.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року. В ньому зазначено дату та місце його складення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що постанова уповноваженої особи ПП в м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області серії ЕАТ №8203677 від 21.11.2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП адміністративного правопорушення станом на день розгляду апеляційної скарги є не скасованою. Відомостей про оскарження даного рішення суб`єкта владних повноважень у встановленому законом порядку апеляційному суду не надано.

Перевіряючи вимоги захисника про залучення прокурора до участі у справі, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до ч.2 ст.250 КУпАП визначено вичерпний перелік адміністративних правопорушень, під час розгляду яких участь прокурора є обов`язковою.

Натомість під час провадження у справах про передбачені ст.126 КУпАП адміністративні правопорушення обов`язкової участі прокурора чинними нормами КУпАП не передбачено.

До вимог захисника про фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів суд апеляційної інстанції ставиться критично, з огляду на наступне.

Положеннями ст.279 КУпАП регламентовано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Проте фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів суду, про що ставиться вимога у клопотанні захисника, не передбачено вказаною нормою закону.

Водночас згідно ст.281 КУпАП визначено необхідність ведення протоколу судового засідання, але виключно під час засідання колегіального органу по справі про адміністративне правопорушення, що не актуально у даній справі, оскільки апеляційний перегляд справи про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП здійснюється суддею одноособово.

На переконання апеляційного суду, підстави для вирішення питання про аудіофіксування судового провадження під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови шляхом використання захисником власних технічних засобів відсутні через неявку ініціатора даного клопотання у судове засідання.

Вимоги захисника ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі з підстав того, що ОСОБА_1 на даний час проходить військову службу, також не можуть бути задоволені.

Положеннями ч.4 ст.277 КУпАП регламентовано можливість зупинення строків розгляду лише щодо справ про пов`язані з корупцією адміністративні правопорушення та у передбачених вказаною статтею випадках.

Натомість порядок зупинення розгляду та апеляційного перегляду передбачених ст.126 КУпАП справ про адміністративне правопорушення чинними нормами КУпАП не передбачено.

Застосування у даному випадку за аналогією закону положень ст.335 КПК, якими регламентовано порядок зупинення судового провадження у разі якщо обвинувачений, зокрема, був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, на що посилається захисник у клопотанні про зупинення провадження по справі, апеляційний суд вважає неприпустимим.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що норми КПК до сфери національного законодавства про адміністративні правопорушення у розумінні ст.2 КУпАП не віднесено, а тому під час розгляду справ про адміністративне правопорушення та їх апеляційного перегляду норми кримінального процесуального права застосуванню не підлягають.

Крім того, відповідно до наданих Запорізькому апеляційному суду роз`яснень згідно інформаційного листа Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду №109/0/158-24 від 23.02.2024 року висвітлено аналогічну позицію щодо застосування під час розгляду справ про адміністративне правопорушення як норм кримінального права, так і викладених у постановах Верховного Суду правових висновків щодо їх застосування.

Водночас, посилання у клопотанні захисника про зупинення апеляційного провадження на постанови суддів суду апеляційної інстанції, винесені під час апеляційного перегляду інших справ про адміністративне правопорушення, до уваги апеляційним судом не приймаються.

Долучені захисником копії судових рішень об`єктивно не можуть мати преюдиційне значення у даному провадженні з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно зі змістом ч.6 вказаної статті Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обов`язок врахування іншими судами під час застосування норм права передбачено лише відносно висновків щодо застосування таких норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Апеляційний суд констатує, що неможливість брати вказані висновки до уваги вже було обґрунтовано вище.

Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі під час винесення преюдиціального судового рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку.

Преюдиціальне значення мають лише рішення у провадженні, в якому беруть участь одні й ті ж особи або особа, щодо якої встановлено вказані обставини.

Відтак, вимоги захисника в цій частині є безпідставними та відхиляються апеляційним судом.

При цьому суд апеляційної інстанції додатково зауважує, що подану захисником копію довідки про перебування ОСОБА_1 на військовій службі датовано 21.02.2024 року, що хронологічно передує даті оформлення протоколу про адміністративне правопорушення у даному провадженні.

Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги захисника про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та прийнятою з урахуванням усіх фактичних обставин справи. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 02 серпня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар