справа № 631/1548/24
провадження № 3/631/706/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2024 року селище Нова Водолага
Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Т. М.,
за участю секретаря судового засідання Семенко А. А.,
прокурора Малюкіна Р. В.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області матеріали, складені 7-м Управлінням (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Південне, Харківської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 22 серпня 2005 року Нововодолазьким РВ УМВС України в Харківській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , не працюючого, займав посаду майстра лісу (обхід № 4) Старовірівського лісництва філії «Зміївське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених частиною 1 статті 172 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
26 вересня 2024 року старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах 7-го управлінням (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Димитрієвим Олегом Андрійовичем, відповідно до повноважень, наданих абзацом 1 пункту 1 частини 1 статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, «Положенням про 7-е управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України» складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 523 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 , будучи майстром лісу (обхід № 4) Старовірівського лісництва філії «Зміївське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», являючись відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ «Про запобігання корупції» та усупереч вимогам пункту 27 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого терміну подання декларації (повинен був подати не пізніше 31 січня 2024 року), а саме: 12 лютого 2024 року о 16 годині 16 хвилин, подав щорічну за 2022 рік декларацію особи,уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з позначкою «я продовжую виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування» шляхомзаповнення на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того, 26 вересня 2024 року старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах 7-го управлінням (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Димитрієвим Олегом Андрійовичем, відповідно до повноважень, наданих абзацом 1 пункту 1 частини 1 статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, «Положенням про 7-е управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України» складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 524 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади майстра лісу (обхід № 4) Старовірівського лісництва філії «Зміївське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», являючись відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ «Про запобігання корупції» та усупереч вимогам пункту 27 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого терміну подання декларації (повинен був подати не пізніше 31 січня 2024 року), а саме: 12 лютого 2024 року о 16 годині 14 хвилин, подав декларацію особи,уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме: з 01 січня 2023 року по 10 липня 2023 року (при звільненні), шляхомзаповнення на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Прокурор Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області Малюкін Роман Васильович у судовому засіданні вважав, що протоколи щодо вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, складені відповідно до діючого законодавства України, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних проступків, передбачених частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки останній дійсно з порушенням встановлених антикорупційним законодавством України строків несвоєчасно подав щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік та декларацію при звільненні. Строки притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , встановлені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення не сплинули, а тому його слід притягнути до відповідальності за вчинене з накладанням адміністративного стягнення у виді штрафу.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнав у повному обсязі та пояснив, що з його боку дійсно мало місце несвоєчасне подання щорічної декларації за 2022 рік та декларації при звільненні, які фактично були подані 12 лютого 2024 року, у зв`язку з тим, що забув про необхідність їх подання. У скоєному щире розкаявся та просив суворо не карати.
Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ «Про запобігання корупції» (далі Закон України «Про запобігання корупції»).
Абзацом 10 частини 1 статті 1 цього Закону розтлумачено, що правопорушенням, пов`язаним з корупцією є діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Отже, одним з елементів складу адміністративного правопорушення є суб`єкт проступку. Організація ефективної протидії та боротьби з корупційними проявами передусім вимагає правильного і чіткого визначення кола суб`єктів, які можуть вчиняти правопорушення, пов`язані з корупцією, аналіз їх дій.
Підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» чітко визначає, що суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є посадові та службові особи органів прокуратури, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро, Бюро економічної безпеки України, дипломатичної служби, державної лісової охорони, державної охорони природно-заповідного фонду, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 2022 року № 1003 «Деякі питання реформування управління лісової галузі» погоджено пропозицію Державного агентства лісових ресурсів щодо: утворення державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» та приєднання до нього спеціалізованих державних лісогосподарських підприємств, які належать до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів, з подальшим перетворенням державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого належать державі, з урахуванням особливостей, визначених законом; залишення у державній власності державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» та акціонерного товариства, яке утвориться після перетворення державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого належать державі (пункт 4).
Установлено, що державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є правонаступником: майна, прав та обов`язків спеціалізованих державних лісогосподарських підприємств, які належать до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів, що реорганізуються; права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, затверджених матеріалів лісовпорядкування, затверджених розрахункових лісосік, затверджених поділів лісів на категорії, виділених особливо захисних лісових ділянок спеціалізованих державних лісогосподарських підприємств, які належать до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів, що реорганізуються; одержаних сертифікатів ведення лісового господарства PEFC та FSC спеціалізованих державних лісогосподарських підприємств, які належать до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів, що реорганізуються; договорів довгострокового тимчасового користування лісами державної власності, лісових сервітутів, договорів про умови ведення мисливського господарства спеціалізованих державних лісогосподарських підприємств, які належать до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів, що реорганізуються; дозвільних документів на спеціальне використання лісових ресурсів та інших документів дозвільного характеру, ліцензій на провадження господарської діяльності та отриманих висновків з оцінки впливу на довкілля до закінчення строку їх дії (пункт 5).
Наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 26 грудня 2023 року № 2175 затверджено «Положення про філію «Зміївське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»», у пункті 1.1 розділу 1 якого визначено, що філія «Зміївське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» є відокремленим підрозділом державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», діяльність якого спрямовується, координується та контролюється Слобожанським лісовим офісом.
Філія створена з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів; ведення мисливського господарства, як спеціалізований підрозділ для ведення мисливського господарства; охорони, відтворення та раціонального використання державного мисливського фонду на території мисливських угідь, наданих у користування Підприємству; одержання прибутку від комерційної діяльності; забезпечення потреб держави або територіальних громад на промисловій чи комерційній основі (пункт 2.1 Положення).
Відповідно до Додатку «Положення про державну лісову охорону, лісову охорону інших постійних лісокористувачів та власників лісів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2009 року № 976, до посадових осіб державної лісової охорони, лісової охорони інших постійних лісокористувачів та власників лісів належить, зокрема, майстер лісу.
З копії наказу директора Державного підприємства «Зміївське лісове господарства» О. Миргорода від 17 серпня 2022 року № 37 «Про прийняття на роботу» вбачається, що ОСОБА_1 прийнято на роботу з 18 серпня 2022 року у Старовірівське лісництво на посаду майстра лісу (обхід № 4).
17 серпня 2022 року ОСОБА_1 під особистий короткий підпис попереджений про встановлені Законом України «Про запобігання корупції» обмеження під час прийняття на роботу, перебування на посаді та звільненні.
Отже, ОСОБА_1 обіймаючи посаду майстра лісу (обхід № 4) Старовірівського лісництва філії «Зміївське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» відносився до посадових та службових осіб органів державної лісової охорони, а отже й до суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до примітки статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до посадової інструкції майстра лісу, затвердженої наказом № 24-ОД від 03 квітня 2023 року, встановлено, що майстер лісу входить до складу державної лісової охорони, має службове посвідчення встановленого зразка та забезпечується форменим одягом; є посадовою особою, до якої може застосовуватись ненормований робочий день у порядку та на підставах, визначених колективними договором (пункти 1.2, 1.3 розділу 1).
Відповідно до пункту 4.10 розділу 4 згаданої Посадової інструкції, майстер лісу несе персональну відповідальність за порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції».
З посадовою інструкцією ОСОБА_1 був ознайомлений під короткий особистий підпис 18 серпня 2022 року.
Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив те, що йому було відомо про обов`язок подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі після звільнення за період не охоплений раніше поданими деклараціями.
Відповідно до копії наказу директора філії «Зміївське лісове господарство» А. Барсукова від 10 липня 2023 року № 63 «Про припинення трудового договору (контракту)», ОСОБА_1 було звільнено з посади майстра лісу (обхід № 4) Старовірівського лісництва філії «Зміївське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» за угодою сторін на підставі пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України.
08 лютого 2024 року за № 34/28.7-В1-5 Філією «Зміївське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» складено Повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (Додаток 1 до Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій) неподання (несвоєчасність подання) декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме річна за 2022 рік, при звільненні за період з 01.01.2023 10.07.2023 з боку ОСОБА_1 , який працював у Філії «Зміївське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на посаді майстра лісу.
Так, приписами частин 1 та 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено обов`язок осіб, зазначених у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Особи, зазначені у у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» - «г» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право, зокрема приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти (пункт 5 частини 1 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції»).
Відповідно до підпунктів 1 та 2 пункту 2 розділу ІІ «Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» суб`єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог: щорічна декларація декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року; декларація при звільненні декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.
Таким чином, приписами наведених вище нормативно-правових актів України чітко визначений строк подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік та декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність до 01 квітня наступного року та не пізніше 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
03 березня 2022 року був прийнятий Закон України № 2115-ІХ «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни», у підпункті 1 пункту 1 якого було визначено, що фізичні особи, фізичні особи - підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.
Тобто, з прийняттям вищевказаного Закону України у осіб, зазначених у пункті 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» не було обов`язку, передбаченого статтею 45 цього Закону, щодо подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Разом із тим, 20 вересня 2023 року був прийнятий Закон України № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважений на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12 жовтня 2023 року, та яким були внесені ряд змін до Закону України «Про запобігання корупції», у тому числі у пункт 27 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення».
Так, відповідно до абзацу першого пункту 27 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що особи, які у 2022 2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.
Таким чином, з 12 жовтня 2023 року здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VІІ Закону України «Про запобігання корупції» (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою чотирнадцятою статті 45 цього Закону). Строк подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2021 та 2022 рік, а також декларацій осіб, які у вказані роки припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, становить не пізніше 31 січня 2024 року.
Отже, ОСОБА_1 будучи особою, яка у 2022 2023 роках не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі припинивши 10 липня 2023 року діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави відповідно до статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважений на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», був зобов`язаний подати такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року шляхом особистого заповнення на вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, проте подав зазначені декларації лише 12 лютого 2024 року о 16 годині 14 хвилин та о 16 годині 16 хвилин.
При цьому, як убачається з додатку Національного агентства з питань запобігання корупції «Послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 , дата реєстрації 28.12.2018 09:30, податковий номер (РНОКПП) НОМЕР_2 , за період 12.10.2023-14.02.2024» ОСОБА_1 почав заповнювати вищевказані декларації (щорічну за 2022 рік та при звільненні) лише 12 лютого 2024 року о 14:23:46 та подав їх 12 лютого 2024 року о 16:16 та 16:14 відповідно, тобто несвоєчасно, хоча останній був обізнаний про вимоги статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», у тому числі про необхідність своєчасного, не пізніше 31 січня 2024 року, подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (щорічної та при звільненні).
Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Презумпція знання законодавства (лат. Ignorantia juris non excusat - незнання закону не вибачається) означає, що кожен вважається таким, що знає закони та інші нормативно-правові акти, які доведені до відома населення у порядку встановленому законом.
Виходячи зі змісту статті 57 Конституції України, в державі діє презумпція знання закону всіма громадянами, якщо закон був доведений до їх відома шляхом його офіційного оприлюднення.
При цьому, у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску встановленого строку для подання декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», зокрема ОСОБА_1 не було надано жодного доказу, який б давав суду підстави вважати, що він вчиняв будь-які спроби подати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (щорічну за 2022 пік та при звільненні) до 31 січня 2024 року.
Будь-яких технічних проблем, пов`язаних із функціонуванням вебсайту Національного агентства з питань запобігання корупції, які б могли перешкодити своєчасному оприлюдненню ОСОБА_1 декларацій, встановлено не було.
В даному випадку слід зазначити, що склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, водночас суб`єкт правопорушення усвідомлює протиправність вчиненого ним діяння (дії або бездіяльності).
Виходячи із диспозиції наведеної норми права, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, що вчиняється суб`єктом декларування, який усвідомив, що його бездіяльність у неподанні (без поважних причин) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строки встановлені Законом України «Про запобігання корупції», призвела до порушення цього Закону (тобто є протиправною) і, з метою припинення такого порушення і небажання бути притягнутим до кримінальної відповідальності, вже після пропуску строків подання декларації умисно подає декларацію і бажає так чинити, при цьому розуміє, що тим самим фактично визнає свою провину і викриває себе у вчиненні адміністративного правопорушення за несвоєчасне її подання.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне неподання декларації буде відсутня у разі об`єктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і подальше несвоєчасне подання декларації не утворює складу адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб`єкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію.
Проте, як вже зазначалось, відповідно до послідовності дій користувача ОСОБА_1 в Реєстрі встановлено, що з метою подачі щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік та при звільненні 10 липня 2023 року, він лише 12 лютого 2024 року (вже після відведеного законодавством терміну) зайшов до Особистого кабінету в Реєстрі, а також цього ж дня здійснив подачу своїх декларацій, тобто несвоєчасно.
Зазначене підтверджує умисел на несвоєчасну подачу декларацій та легковажне ставлення до визначеного Законом України «Про запобігання корупції» обов`язку. Адже, обов`язком суб`єкта декларування є знання і безумовне виконання вимог Законом України «Про запобігання корупції», у тому числі вимог його статті 45 розділу VII «Фінансовий контроль».
Отже, безпосередньо дослідивши у судовому засіданні наведені вище докази у їх сукупності, що відповідають вимогам закону щодо їх належності та допустимості, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує таке.
Згідно з частиною 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, суд враховує характер його вчинення, ступінь вини, майновий стан, особу правопорушника, а також наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.
В силу пункту 1 частини 1 статті 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд визнає обставиною, яка пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 щире розкаяння винного. Крім того, майнової шкоди проступком не заподіяно.
Обставин, що обтяжують відповідальність, ОСОБА_1 відповідно до статті 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом не встановлено.
Адміністративна відповідальність має подвійну мету захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття. Зазначену мету можна конкретизувати через дві основні функції адміністративної відповідальності.
Перша репресивно-каральна («штрафна») полягає в тому, що адміністративна відповідальність є, по-перше, актом відплати держави правопорушнику, а по-друге, - засобом, який попереджає нові правопорушення.
Друга функція запобіжно-виховна тісно пов`язана з попередньою. Вона покликана забезпечити формування в адресатів адміністративно-правових норм мотивів, які б спонукали їх дотримуватись вимог законів, поважати права і законні інтереси інших осіб.
Тобто, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що і матиме місце в цій ситуації.
Відтак, керуючись принципом верховенства права, з урахуванням вимог статей 33, 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень та досягнення мети адміністративного покарання, беручи до уваги характер скоєного адміністративного правопорушення, особу правопорушника та ступень його вини, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції частини 1 статті 176-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, з урахуванням вимог статтей 34, 35 та 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Окрім іншого враховує, що випадки корупції ставлять під загрозу довіру до інституції в цілому. Так, сучасні реалії в Україні зумовлюють публічний (суспільний) інтерес, як до корупційних злочинів, так і адміністративних правопорушень пов`язаних з корупцією, та необхідності ефективної протидії їм з метою захисту особи, суспільства та держави.
Отже, визначене в цій справі покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою порушника, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.
В порядку частини 5 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.
Відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з частиною 1 та пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України № 3674-VI від 08 липня 2011 року «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється.
Статтею 7 Закону України № 3460-IX від 09 листопада 2023 року «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб в сумі 3028 гривень 00 копійок.
В зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 605 гривень 60 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.
На підставі викладеного, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», статтею 1, частиною 5 статті 7, статтями 9 11, 23, 24, 25, 27, 33 36, частиною 4 статті 38, статтею 40-1, частиною 1 статті 172-6, статтями 245, 246, 249 252, частиною 1 статті 255, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 285, частиною 2 статті 287, статтями 294, 298, частинами 1 і 2 статті 299 та частиною 1 статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних проступків, пов`язаних з корупцією, передбачених частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1020 (одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок.
Відповідно до Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
В разі не сплати штрафу у строк встановлений частиною 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення у порядку примусового виконання постанови стягується штраф у подвійному розмірі (2040 гривень 00 копійок).
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: Т. М. Трояновська