КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року

м. Київ

провадження № 33/824/2740/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є. П.,

за участі: ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Клапчука Ф. П.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Кагарлицького районного суду Київської області

від 26 квітня 2024 року

в складі судді Кириченко В.І.

у справі №368/1818/23 Кагарлицького районного суду Київської області

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП

громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 26 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження закрити у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказував, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а знаходився біля свого будинку, де до нього підійшли співробітники поліції та стали вимагати від нього пройти огляд на стан сп`яніння. Особа не має обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння, якщо вона не керувала транспортним засобом та не була зупинена у встановленому законом порядку. Крім того, в матеріалах справи відсутні пояснення свідків, які б це підтверджували. Отже будь-які докази керування водієм транспортним засобом та цього зупинки саме під час руху автомобіля відсутні. Також, відеозапис події не містить доказів того, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права працівниками поліції. Крім того, доданий до матеріалів справи відеозапис не є безперервним, і тому він не може бути належним доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України місцевий суд виходив з доведеності його вини.

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 14 грудня 2023 року о 22 годині 10 хвилин в с. Тернівка вул. Шевченка, 48, керував автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився під відеофіксацію, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху (далі Правила) визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ст. 266 КУпАП).

Відповідно до п. п. 2, 4, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Для визначення у водія стану наркотичного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень, що визначено у п. 7 розділу III Інструкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази як керування ОСОБА_1 транспортним засобом так і факту його зупинки працівниками поліції.

З пояснень наданих ОСОБА_1 у суді першої інстанції, які містяться в матеріалах даної справи, слідує, що 14 грудня 2023 року близько 22 годин вечора він перебував у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час він вийшов на вулицю, підійшов до свого автомобіля, забрав з нього документи і ще деякий час палив біля автомобіля, з відчиненими дверями з боку водія. В цей час під`їхали співробітники поліції, яким він пояснив, що вийшов на вулицю покурити та забрати документи з автомобіля, але вони запропонували ОСОБА_1 пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та в медичній установі, на що ОСОБА_1 відмовився, не розуміючи чому він повинен проходити такий тест, оскільки він не перебував за кермом автомобіля і не керував ним. Однак, не дивлячись на його пояснення співробітники поліції сказали, що включать нагрудну відеокамеру для того, щоб записати відео про його відмову від проходження тесту виявлення на стан сп`яніння, що було і зроблено. Аналогічні пояснення були надані ОСОБА_1 особисто у суді апеляційної інстанції.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час такого руху такого засобу, незалежно від того керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, то відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Виходячи зі змісту положень ст. 130 КУпАП слід зробити висновок, що об`єктивну сторону даного правопорушення складає саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, в матеріалах відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений співробітниками поліції. Не містить таких відомостей і запис із нагрудної камери співробітників поліції, що наявний в матеріалах справи. З відеозапису вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 перебуває у нерухомому стані (припаркований) перпендикулярно до проїжджої частини вулиці, передньою віссю до паркану подвір`я.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №484651 від 14 грудня 2023 року місцем складання протоколу зазначено АДРЕСА_2 . Водночас, місцем проживання ОСОБА_1 вказано, й це підтверджено довідкою № 80 від 29 травня 2024 р., виданої виконкомом АДРЕСА_1 .

Із наданих у суді апеляційної інстанції захисником ОСОБА_2 пояснень, а також фотографій по АДРЕСА_3 та будинку ОСОБА_1 у світлу пору доби, слідує, що автомобіль ОСОБА_1 знаходився біля будинку АДРЕСА_1 , у якому ОСОБА_1 проживає, а службовий автомобіль поліції знаходився відповідно, біля сусіднього будинку № 48, адреса якого була й вказан як місце складання протоку. Вказана обставина також підтверджується і відеозаписом з нагрудної камери співробітників поліції, що підтверджує пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, а знаходився поруч з ним, біля свого будинку.

За наведених обставин апеляційний суд дійшов висновку про відсутність належних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол від 14 грудня 2023 р., який сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

За таких обставин, докази того, що в діях ОСОБА_1 наявна об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог статей 245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, а постанова судді Кагарлицького районного суду Київської області від 26 квітня 2024 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 26 квітня 2024 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Є. П. Євграфова