Справа № 559/425/24
Номер провадження 3/559/331/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року місто Дубно Рівненська область

Cуддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Мервінського В.В.

розглянувши у судовому засіданні в м.Дубно адміністративні матеріали, які надійшли від ВОНС в Дубенському районі УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт ID№ НОМЕР_1 , згідно протоколу студента «ДВХПТУ», проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 126 ч.2 КУпАП,-

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП і вимоги ст. 63 Конституції України роз`яснені),-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дубенського міськрайонного суду Рівненської області знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з ВОНС в Дубенському районі Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до положень ст.221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 01.02.2024 серії ААД №688463 01.02.2024 01(02) год. 32 хв. Рівненська область, Дубенський район, с.Злинець, вул.Зелена, 14, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21012 н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії чим порушив ст.. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та п.2.1 «А» ПДР. Вищезазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Мервінський В.В. просив провадження у справі закрити, оскільки працівниками поліції протокол складений з порушенням ст.. 256 КУпАП, оскільки грубо порушено порядок його складання та оформлення матеріалів щодо ОСОБА_1 , який був неповнолітнім, було грубо порушено його право на захист. Окрім того протокол містить виправлення. До складання протоколу поліцейський проник у житлове приміщення розташоване за адресою АДРЕСА_1 яке належить бабі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та провів у ньому огляд, здійснював психологічний тиск на неповнолітнього, провів опитування неповнолітнього, надавав вказівки, щодо складання протоколу та надання офіційних пояснень. В решті надав пояснення згідно поданого клопотання(а.с.40-44) та просив провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Особа стосовно якої складено протоко про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, підтримав позицію свого захисника, пояснив, що мама його померла, а з батьком він не спілкується, останній не бере участі у його житті, сам він навчається в училищі, працівники поліції, під час складання протоколу не спілкувалися із батьком в телефонному режимі, однак на його думку батько не усвідомлював про що іде мова, оскільки були у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння, захисника не залучали, заходили в та оглядали його помешкання.

В судове засідання неодноразово викликався в якості законного представника батько ОСОБА_1 ОСОБА_3 , шляхом направлення судової повістки рекомендованим поштовим повідомленням на адресу, яка зазначена в протоколі, а також за допомогою смс-повідомлення(а.с.9,10-11,12,17,18-19,25,29,32-33,35,37-38), однак до суду він не з`явився, причини неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 і його захисника, дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, до адміністративної відповідальності притягається ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому на момент вчинення правопорушення(01.02.2024) виповнилось повних 17 років.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №688463 від 01.02.2024(а.с.1), який не містить відомостей про присутність законного представника при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також про повідомлення щодо захисту прав та інтересів неповнолітнього до відповідних органів у справах дітей, а також рапорт поліцейського в якому підтверджують відсутність законного представника чи захисника (а.с.4).

Згідно відповіді наданої на адвокатський запит(а.с.45) працівники поліції не звертались в Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги згідно пункту 2 Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою затвердженого Постановою КМУ від 28.12.2011 року № 1363 з повідомленням про затримання неповнолітньої особи.

Відповідно до ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми …, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права. Хоча у КУпАП і відсутнє визначення поняття неповнолітні, але ст. 13 цього ж кодексу передбачає відповідальність неповнолітніх, до яких, як можна зрозуміти, відносять осіб віком від 16 до 18 років. Своєрідність неповнолітніх, як спеціального суб`єкта адміністративної відповідальності, передусім, полягає у тому фізичному (календарному) віці, який обумовлює психічний та фізіологічний розвиток особистості, набуття нею певних знань, навичок та вмінь, що дає змогу усвідомлювати суспільну небезпечність своїх дій та керувати ними.

Істотного значення для захисту прав та інтересів неповнолітнього правопорушника набуває можливість участі його батьків або законних представників при першому поясненні та складанні протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому існує потреба у визначенні процедури залучення батьків неповнолітнього до участі у провадженні у справі - повідомлення батьків неповнолітнього правопорушника або інших осіб в якості його законних представників та виклик для складання протоколу або залучення їх у якості законних представників, можливість участі яких передбачена ст. 270 КУпАП, що також відображено у частині 2 статті 33 Закону України «Про Національну поліцію».

Так змістом частини 2 статті 33 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Однак, в порушення вимог ст. 270 КУпАП та ч.2 ст. 33 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, встановивши що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, був неповнолітнім, не забезпечив участь його законного представника чи захисника, під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, надання пояснень, хоча в цьому випадку зобов`язані були такі дії вчинити, шляхом повідомлення і залучення до справи захисника та/або його батьків - законних представників, як того вимагають загальні положення норм права як національного так і міжнародного, зокрема Конвенції ООН про права дитини, що регламентують захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.

Відтак, докази по справі відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , здобуті поліцейським з порушенням вимог ст.ст. 251, 270 КУпАП, а саме: під час збирання доказів не залучено законного представника чи захисника, тобто з порушенням юридичних гарантій захисту прав і законних інтересів неповнолітнього, а тому, є недопустимими.

Оскільки всі докази у даній справі були здобуті працівниками поліції з порушенням вимог ст. ст. 251, 270 КУпАП, а саме без участі законного представника чи захисника неповнолітнього ОСОБА_1 , тобто з порушенням права на захист останнього, то всі зібрані по справі докази в обґрунтування винуватості неповнолітнього у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП - є недопустимими.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №688463 від 01.02.2024, суддя погоджується із доводами сторони захисту, що працівниками поліції при його оформленні допущено порушення п.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затв. Наказом МВС №1376 від 06.11.2015 р. де визначено, що: Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено, оскільки час вчинення правопорушення виправлений(а.с.1).

Так, у відповідності до окремої думки, висловленої суддями Верховного Суду України в постанові від 24.07.2015 року у справі 5-7кс15, до відносин у справах про адміністративне правопорушення можуть бути застосовані норми КПК, виходячи із загальних засад кримінального провадження (ст.7 КПК України) та ст.9 КПК «Законність» і рішення суду у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, де «Суд зазначає, що Уряд визнав карну кримінально-правову суть Кодексу про адміністративні правопорушення та його карний кримінально-правовий характер».

Пленум Верховного Суду України звернув увагу суддів у п. 24 Постанови від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішенні ЄСПЛ «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), рішення від 18 січня 1978 року, серія А, №25, с.6465, п. 161 в кінці; та «Лабіта проти Італії», заява №26772/95, п.121, ECHR 2000-IV).

Крім цього, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суддя наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У зв`язку з наведеним, вважаю за необхідне провадження по справі щодо неповнолітнього ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП через недопустимість доказів в обґрунтування його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 126, 247, 256 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт ID№ НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.2 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В.Ралець