Провадження № 33/824/3266/2024 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Печерського районного суду Київської області від 25 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 06.08.2023 року о 00 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Набережне Шоссе, 25/6, керував автомобілем БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку, що зафіксовано на нагрудні боді-камери № 472105 та № 471647 працівників поліції, у зв`язку з чим його дії були кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається упередженість судового розгляду та порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що ОСОБА_1 не може вважатись суб`єктом адміністративного правопорушення, а саме водієм, оскільки відсутні докази того, що він мав посвідчення водія та керував транспортним засобом.

Зазначає, що оскільки матеріали справи не містять даних про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тому у працівників поліції не було підстав вимагати на підставі п. 2.5 ПДР проведення стосовно нього огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вважає, що вказані обставини не були перевірені судом першої інстанції.

Також посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи з огляду на те, що судом було встановлено відсутність на відеозаписі факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Вважає, що працівником поліції було ототожнено поняття «керування транспортним засобом» та «перебування особи на водійському сидінні», оскільки автомобіль був припаркований на дорозі з увімкненими світловими фарами, потім з аварійними вогнями та знаходилось на достатньо великій відстані від працівників поліції та неможливо було встановити особу, яка керувала транспортним засобом до моменту його зупинки.

Разом з тим, судом проігноровано зауваження ОСОБА_1 на відеозаписі де останній зазначав, що нікуди не їхав, а лише сидів на водійському сидінні.

Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, не відповідає нормам ч. 1 ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому невірно зазначено час вчинення адміністративного правопорушення, оскільки починаючи з 00:23 транспортний засіб не рухався, а ОСОБА_1 не вчинялись дії щодо керування ним авто. Також вказує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснювався поліцейським Павленком Д.В. , а лейтенант поліції Жовковська Г.Л. не була присутня під час розгляду вказаної справи, однак в матеріалах справи міститься направлення на огляд саме за підписом Жовковської Г.В. , яка не є особою, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення., а тому не мала повноважень для складання такого направлення.

Також вказує, що в порушення норм ст. 266 КУпАП, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Крім того, апеляційна скарга містить у собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга адвоката Вітер С.В. 05.02.2024 року надійшла до Київського апеляційного суду в порушення порядку передбаченого ст. 294 КУпАП, у зв`язку з чим 12.02.2024 року вказану апеляційну скаргу направлено до Печерського районного суду м. Києва для виконання вимог ст. 294 КУпАП.

В подальшому апеляційна скарга захисника від 05.02.2024 року втрачена, що змусило його повторно подати апеляційну скаргу 27.05.2024 року.

Вважаю, що захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки первинна апеляційна скарга, подана своєчасно, втрачена не з вини апелянта і з об`єктивних причин не розглянута, тому причини пропуску на подання апеляційної скарги від 27.05.2024 року є поважними.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, на апеляційний розгляд не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який у режимі відеоконференції підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вимогами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за обставин, викладених у постанові, стверджується сукупністю доказів, яким суд надав повну, належну та в повній мірі обґрунтовану правову оцінку.

У апеляційній скарзі не оспорюється та обставина, що на вимогу працівника поліції ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять даних про керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відповідно останній не був водієм, були предметом перевірки судом першої інстанції, де суд детально виклав хронологію і обставини з яких причин працівники поліції підійшли до автомобіля, який зупинився на середині дороги і увімкнув аварійний світловий сигнал.

Об`єктивні дані з відеозапису події , поведінка ОСОБА_1 в процесі складання протоколу безпосередньо, загальна обстановка, а також складання відносно ОСОБА_1 постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП вказують, що водієм транспортного засобу був саме ОСОБА_1 і до місця своєї зупинки (зупинився посередині дороги, коли побачив блок пост і працівників поліції, про що ним зазначено під час перегляду відеозапису) він доїхав на транспортному засобі, в якому перебував у якості водія, в транспортному засобі перебувала пасажирка, від якої також не надходило жодних заперечень щодо факту керування саме ОСОБА_1 . Тому доводи сторони захисту спростовані як судом першої інстанції так і під час апеляційного розгляду.

Посилання захисника на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення нормам ч. 1 ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому невірно зазначено час вчинення правопорушення, є необґрунтованими, оскільки невідповідність в 23 хвилини (в протоколі зазначено, що о 00:40 водій керував ТЗ, а в апеляційній скарзі зазначено, що о 00:23 автомобіль вже не рухався) не є тими обставинами, які б свідчили про грубе порушення при складанні протоколу і тягло за собою його скасування.

Доводи, що лейтенант поліції Жовковська Г.Л. не мала права виписувати направлення на медичний огляд , оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснювався поліцейським Павленком Д.В. , є безпідставними, оскільки як капрал поліції Павленко Д.В. так і лейтенант поліції Жовковська Г.В. перебували в складі одного екіпажу.

Посилання апеляційної скарги щодо порушень норм ст. 266 КУпАП з тих підстав, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, не можуть свідчити про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння

Інших міркувань, які б ставили під сумнів правильність висновку судді та підтверджували відсутність події адміністративного правопорушення, в апеляційній скарзі не наведено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст.33 КУпАП.

Також не може бути задоволеним клопотання захисника про закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи в апеляційному порядку строків, передбачених ст.38 КУпАП, оскільки таких правових підстав Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати безумовними підставами для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності , строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2024 року що ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль