Справа № 643/8284/24
Провадження № 3/643/2843/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Поліщук Т.В.,

за участю секретаря Костенюк А.В.,

захисника - адвоката Куксова В.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2024 о 00 год. 03 хв. водій ОСОБА_1 в м. Харкові по вул. Валентинівська, буд. 27, керував транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проведений у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, результат огляду становить 1,30 ‰, чим порушив вимоги п.2,9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину не визнав. Підтвердив, що 22.07.2024 о 00 год. 03 хв. він дійсно керував транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Харкові по вул. Валентинівська, буд. 27, де був зупинений працівниками поліції. Однак під час керування зазначеним транспортним засобом був тверезим, після спілкування з працівниками поліції він розхвилювався, оскільки він періодично возить військових та буває під обстрілами, та сівши в машину на пасажирське сидіння став вживати коньяк. Після бесіди з працівниками поліції попрохав сісти за кермо ОСОБА_2 . Коли приїхав інший патруль та побачив у нього спиртні напої почали складати протокол про адміністративне правопорушення. На момент зупинки він був тверезим. Права йому ніхто не роз`яснював.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. ОСОБА_3 прохав закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що зупинившись на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 вийшов з автомобіля до останніх, в той час за кермо автомобіля пересів ОСОБА_2 .. Пояснивши працівникам поліції, чому він рухався в комендантську годину, останні повідомили ОСОБА_1 , що він може їхати додому, на що він повернувся до автомобіля та сів на переднє пасажирське сидіння, а працівники поліції від`їхали. ОСОБА_2 сказав, що далі автомобілем буде керувати він, а ОСОБА_1 може розслабитись, після цього ОСОБА_4 , який знаходився на задньому пасажирському сидінні передав ОСОБА_1 пляшку спиртного, яку останній почав пити, оскільки розумів, що далі керувати автомобілем він не буде, так як керування він передав ОСОБА_2 , який знаходився в тверезому стані. Автомобіль без руху простояв близько 10-15 хвилин. Через деякий час зупинився інший екіпаж поліції, та з боку пасажирського сидіння, де знаходився ОСОБА_1 з алкоголем в руках підійшов працівник поліції та запитав чому автомобіль не їде далі. Побачивши алкогольні напої, працівники поліції вказали, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, на що ОСОБА_1 повідомив, що він не керував автомобілем знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, а випив тільки після того, як передав керування транспортним засобом ОСОБА_2 , а тому будь-які підстави проходити огляд відсутні. Проте працівники поліції проігнорували доводи ОСОБА_1 та настояли на проведенні його огляду. Після проведення огляду за допомогою спеціального технічного засобу, а саме алкотестера «Драгер 6820», прилад вказав, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі склав 1,30 проміле. При чому забір повітря газоаналізатором відбувся фактично одразу же після того, як ОСОБА_1 випив пиво. Після здійснення тесту, працівник поліції сказав ОСОБА_1 що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння і цього достатньо для того, щоб скласти протокол за ст. 130 КУпАП. При цьому і до проведення тесту і після цього ОСОБА_1 наголошував, що він не керував автомобілем, що за кермом знаходився ОСОБА_2 , проте працівники поліції проігнорували це. На відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора встановленого на службовому автомобілі не зафіксовано повного процесу проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. До матеріалів адміністративної справи долучено відеозапис під назвою «IMG_3193.MP4» який починається 22.07.2024 о 00 годині 03 хвилині 03 секунди, а закінчується 22.07.2024 о 00 годині 04 хвилині 37 секунді. На цьому відеозаписі зафіксовано момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , другий відеозапис під назвою «export-fvj5z.mp4» починається 22.07.2024 о 00 годині 35 хвилин 17 секунд та закінчується 22.07.2024 о 01 годині 11 хвилин 23 секунді. Вказаний відеозапис починається з моменту огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, проте не містить відомостей що відбувалось в проміжок часу між 00:04:37 22.07.2024 по 00:35:17 22.07.2024, тобто між моментом зупинки автомобіля до моменту огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння пройшла 31 хвилина. Фактично весь наданий працівниками поліції відеозапис не відображає нічого окрім фрагменту проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу під час якого останній повідомляє працівників поліції, що не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, при цьому вказуючи на особу, яка керувала цим автомобілем і знаходилась на місці під час складення протоколу. Поліцейським порушено порядок застосування портативного відеореєстратора, оскільки відеозапис не містить фіксування здійснення ОСОБА_1 будь-яких адміністративних правопорушень, починаючи з моменту переслідування або зупинки автомобіля, яким керував останній, та подальшого виявлення в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також не містить фіксацію повної процедури складення матеріалів за цим фактом відносно ОСОБА_1 . Відеозапис також не містить процедури залучення свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , не містить відеозапису процедури ознайомлення ОСОБА_1 з його правами да обов`язками, на відеозаписі не зафіксовано, щоб працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що у разі не згоди з результатами огляду він може пройти такий огляд в медичній установі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 дав покази, що він є сусідом ОСОБА_1 15 років. Зранку біля 09-00 год. вони поїхали на авторинок Лоск, приїхали до дому біля 17-00 год. Потім поїхали забрали військового та відвезли останнього додому. 22.07.2024 біля опівночі їх зупинив патруль. В цей час ОСОБА_1 попрохав його сісти за кермо, сам він сів на пасажирське сидіння та став вживати коньяк. Про що спілкувались працівники поліції з ОСОБА_1 він не чув, оскільки був не поряд. Його на стан сп`яніння не перевіряли.

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Куксова В.В., допитавши свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, відеозапис з місця події, дійшов до наступного висновку.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно положення Інструкції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 1452/735 від 09.11.2015 року, яка в свою чергу, визначає процедуру огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).

ОСОБА_1 у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу 22.07.2024 о 00 год. 36 хв. пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, та результатами тесту засобу «Drager Alkotest 6820», прилад ARJL 0313, тест № 2367, вміст алкоголю склав 1.30 %.

Як вбачається з роздруківки засобу «Drager Alkotest 6820» та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан його алкогольного сп`яніння, засвідчивши свою згоду власним підписом.

З розписки ОСОБА_1 від 22.07.2024 вбачається, що останній зобов`язався не сідати за кермо будь якого транспортного засобу до моменту протверезіння, поліцейськими відсторонений від керування транспортним засобом.

З дослідженого в судовому засіданні відеозаписі вбачається, що 22.07.2024 ОСОБА_1 вийшов до працівників поліції, в цей час ОСОБА_2 сів за кермо, а ОСОБА_1 в подальшому повернувся до автомобіля та сів на пасажирське сидіння. Хто був за кермом сказав в останній момент після того як поспілкувався із ОСОБА_2 .

Щодо зауваження захисника щодо не роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП суд зазначає таке.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941 (далі - Інструкція №1376).

Зокрема, розділом ІІ вказаної Інструкції №1376визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, форму якого затверджено відповідним додатком, складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом із проставленням серії та номера, в якому не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції №1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 особисто підписав протокол, у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» вказано, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, за кермом не перебував, водій авто був ОСОБА_2 .

При цьому, протокол не містить будь-яких інших пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв.

Відомості про те, що ОСОБА_1 оскаржував у встановленому законом порядку дії працівників поліції за фактом складання протоколу у справі також відсутні.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії АБА № 103091 від 22.07.2024 відповідає вимогам, установленим ст. 256 КУпАП та Інструкції №1376, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву у суду не викликає.

З матеріалів справи вбачається, що при проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, співробтниками поліції застосовувалися технічні засоби відеозапису, на яких чітко зафіксований факт проходження ОСОБА_1 огляду. Вказаний відеозапис був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 103091 від 22.07.2024, складеного відносно ОСОБА_1 .

При цьому, посилання адвоката Куксова В.В. на безперервність вказаного відеозапису є необґрунтованими, оскільки вказаний відеозапис, містить фіксацію подій в обсязі, який надає підстави вважати встановленим факт адміністративного правопорушення, відтак доводи про його небезперервність не впливають на висновки суду.

Щодо твердження адвоката Куксова В.В. стосовно не залучення свідків про адміністративне правопорушення суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, присутність свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора чи іншого технічного запису відеозапису. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду чи відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Працівниками поліції був долучений до матеріалів справи диск з відеофіксацією подій, що мали місце 22.07.2024, який був предметом дослідження в судовому засіданні.

Суд бере до уваги, що версію про вжиття алкогольних напоїв протягом 31 хв. після зупинки та спілкування з працівниками поліції ОСОБА_5 висунув лише у судовому засіданні.

Крім того, суд критично сприймає покази свідка ОСОБА_2 , який товаришує та є сусідом з ОСОБА_1 15 років.

ОСОБА_2 в ході відеозапису, дослідженого в судовому засіданні, з працівниками поліції не спілкувався та не зазначав, що він був за кермом, в свою чергу ОСОБА_1 не звертався до працівників поліції про відібрання у ОСОБА_2 пояснень.

Так, з дослідженого відеозапису та інших матеріалів справи вбачається, що поведінка ОСОБА_1 на відеозаписі вказує, що останній усвідомлював вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився, шляхом поведінки та казуїстики тлумачення вимог національного законодавства намагався спотворити адміністративну процедуру та ухилитись від відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відомостями, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА № 103091 від 22.07.2024; результатами тесту технічного засобу «Drager Alkotest 6820», результат якого показав 1,30‰; відеозаписі з нагрудних камер поліцейських з місця події, рапорті працівника поліції.

Докази, які містяться в матеріалах справи узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми.

Таким чином, матеріалами справи доведено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керуючись ст. ст. 33-35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн., які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. ст. 23, 30-35, 40-1, ч.1 ст. 130, 256, 266 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним та притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу належить сплатити за наступними реквізитами:

Отримувач: ГУК Харківськобл/Харківобл/ 21081300 код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947 банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300; призначення платежу: штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Судовий збір сплачується за наступними реквізитами: Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Відповідно до положень ст. ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Т.В.Поліщук