Справа № 387/761/24
Номер провадження по справі 3/387/517/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року селище Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Солоненко Т. В.

за участю секретаря судового засідання Ірхи Т.О.

захисника Оніщука В.І.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,-

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

У С Т А Н О В И В :

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №537108 від 31.05.2024 ОСОБА_1 31.05.2024 о 21 годині 25 хвилин керував транспортним засобом Mitsubishi Outlanderд.н.з. НОМЕР_3 в м. Помічній по вул. Гагаріна, 60 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager 6810, результат огляду 1,50 ‰, тест 8075.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином, шляхом направлення смс-повідомлення.

Захисник Оніщук В.І. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , вказував на відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Наголосив на наявності видимих виправлень у протоколі про адміністративне правопорушеннясерії ААД №537108 від 31.05.2024. Також зауважив на тому, що адміністративні матеріали не містять доказів зупинки працівниками поліції 31.05.2024 о 21 годині 25 хвилин в м. Помічна по вул. Гагаріна, 60 транспортного засобу в розумінні ПДР України, позаяк відсутній технічний паспорт з ідентифікацією технічних його характеристик.

Суд, дослідивши наявні докази, дійшов до таких висновків.

Відповідно до вимог п. 2.9 "а" Правил дорожньогоруху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортнимзасобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижуютьувагу та швидкість реакції.

Відповідно до положеньст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішуєпитання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Відповідно до п. 27 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнаєтьс япротиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується тестом №8075 за результатами продуття DragerAlkotest 6810, в якому зазначено, що у ОСОБА_1 встановлено 1,50‰, що також підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №901144 від 31.05.2024, працівниками поліції притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст 122 КУпАП.

Щодо доводі взахисника про відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд зазначає, що судом досліджено відеозапис із відеореєстратора поліцейського, наявний у матеріалах даної справи, який підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Із даного відеозапису також з`ясовано, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом. На відео поліцейських ОСОБА_1 неодноразово зазначав, що він дійсно керував транспортним засобом та погодився із доводами працівників поліції щодо підстав зупинки його автомобіля, так як він порушив правила дорожнього рухуУкраїни.

Отже відомості, які вбачаються з відеозаписів, зокрема неодноразове повідомлення ОСОБА_1 , що він керував транспортним засобом та наявність постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, беззаперечно вказують на те, що ОСОБА_1 виконував функції водія під час руху транспортного засобу в той час та в тому місці, що зазначено у протоколі.

Крім того, відеозаписи обставин події підтверджують проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та за результатами приладу Drager, результат огляду показав 1,50‰, з яким він погодився.

Досліджуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що обставини керування ОСОБА_1 автомобілем доведені та не є припущенням. Докази у справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв`язку вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та вінпогодився на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Drager 6810", результат якого показав 1,50‰, з яким останній погодився.

З приводу доводів захисника про відсутність доказової сили протоколу про адміністративне правопорушення, суд зважає на таке.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, яке ставиться йому в вину, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282).

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їїкористь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення позбавлений доказової сили, якщо він не підтверджений іншими доказами, які долучені до нього. При цьому наявні в матеріалах справи докази, зокрема відеозапис із відеореєстратора поліцейського та тест №8075 за результатами продуття DragerAlkotest 6810, як вже зазначено судом вище, поза розумним сумнівом, підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з результатом 1,50‰.

Щодо доводів захисника про відсутність в матеріалах справи доказів того, що ОСОБА_1 керував саме транспортним засобом в розумінні ПДР України, суд їх відхиляє, позаяк відсутність технічного паспорту транспортного засобу не впливає на обставини в даній справі, і при цьому не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, враховуючи, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

При обранні ОСОБА_1 виду та міриадміністративного стягнення, судом враховується особа правопорушника, ступінь його вини. Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Враховуючи зазначене, суд вважає доцільним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 40-1, 130, 221, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 про закритття справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.247 КпАП України відмовити.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 ( сімнадцять тисяч ) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за розгляд справи про адміністративне правопорушення: (отримувач коштів: ГУК у місті Києві/місто Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у відповідності до ст.ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання до 25.12.2024.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО