Справа №751/170/24
Провадження №3/751/608/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Овдій О.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від УПП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, згідно протоколу не працює, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП

за участі особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

в присутності перекладача жестової мови ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №989099, 31.12.2023 р. о 13 год. 18 хв. за адресою м. Чернігів по просп. Миру 27, ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство, що виражалось у тому, що вона застрибнула на капот службового авто «Skoda Rapid» з номерами на синьому фоні «6627». В результаті чого, службове авто отримало деформацію з правої сторони, чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

Вище вказаними діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , користуючись послугами перекладача жестової мови свої матері ОСОБА_2 , повідомила, що вину у скоєнні адміністративного правопорушення вона не визнає, а при складанні адміністративного протоколу працівниками поліції було порушено її права, передбачені ст.268 КУпАП, оскільки останні не забезпечили з Територіального центру Українського товариства глухих сурдоперекладача для подальшого ведення провадження.

Окрім того, ОСОБА_1 пояснювала, що своїми діями вона не мала намірів порушувати громадський порядок або ж демонструвати неповагу до суспільства. Не розуміння дій працівників поліції, які без пояснень застосували до її батька кайданки, та її постійно збуджений психоемоційний стан у сукупності стали факторами, які обумовили її поведінку.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Згідно з п.12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року №1376, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Перекладач повинен мати відповідну освіту, що дає право перекладу з іноземної мови на українську, а також попереджається про відповідальність за завідомо неправильний переклад.

Перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення (ст.274 КУпАП).

Статтею 23 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» передбачено, що жестова мова як мова осіб з вадами слуху є засобом спілкування та навчання і захищається державою, зокрема, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, серед іншого, забезпечують можливість комунікації осіб з інвалідністю з вадами слуху в органах, установах та закладах соціального захисту населення, правоохоронних органах, органах пожежної безпеки, аварійно-рятувальних службах, закладах охорони здоров`я, навчальних закладах тощо; сприяють наданню послуг перекладачів жестової мови громадянам України з вадами слуху, які користуються жестовою мовою.

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №497903 ОСОБА_1 встановлено безстроково 3 групу інвалідності з дитинства по слуху, тобто вона є глухонімою.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 взагалі не володіє державною мовою та має вади здоров`я (є глухонімою), працівник поліції, який складав матеріали у справі про адміністративне правопорушення (пояснення, протокол про адміністративне правопорушення та інші), зобов`язаний був залучити захисника та перекладача, або особу, яка володіє технікою жестової мови для спілкування з особами з вадами слуху (тобто має відповідні компетентності).

Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких даних щодо вжиття уповноваженою на складення протоколу особою заходів із залучення до участі у справі перекладача жестової мови (сурдоперекладача) з метою забезпечення реалізації ОСОБА_1 , передбачених ст.268 КУпАП прав, зокрема, прав давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою і взагалі: бути почутим та зрозуміти суть вимог, які йому були пред`явлені особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожного обвинуваченого на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невід`ємна складова права на захист (параграф 3 ст. 6 Конвенції).

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст.6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа Шабельник проти України, рішення від 19.02.2009 року).

Інформація про звинувачення має надаватися особі мовою яку він розуміє, якщо особа не володіє мовою, що використовується і не розуміє її документ, що містить звинувачення, повинен бути перекладений, мовою зрозумілою обвинуваченому (рішення ЄСПЛ Хермі проти Італії, Велика палата Європейського суду (2006) §68).

З вищевикладеного вбачається порушення вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Намагання працівників поліції проінформувати ОСОБА_1 шляхом набору тексту на технічних засобах щодо порушеного стосовно неї адміністративного провадження не компенсує повноцінного надання сурдоперекладача, оскільки лише останній здатний забезпечити комунікативну функцію.

Отже, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 989099 від 31.12.2023 р. стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції було порушено права останньої, зокрема, в частині його складення без участі сурдоперекладача, у зв`язку з чим, було порушено її право на захист та отримання належної правової допомоги.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 Кодексу та не може бути перекладено на суд.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 989099 від 31.12.2023 р. відносно ОСОБА_1 є недопустимим доказом її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Статтею 173 КУпАП встановлено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Конкретні прояви правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП різноманітні. Таке розмаїття законодавець визначив терміном «інші подібні дії».

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце.

Суд зазначає, що на даний час в українському законодавстві не визначено єдиного чіткого поняття «громадське місце», проте враховуючи фактичне місце, де відбувалися інкриміновані ОСОБА_1 події, а також вільний доступ і спільне використання цієї ділянки місцевості необмеженою кількістю людей, суд приходить до висновку, що вказане місце було громадським.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Враховуючи, що за встановлених судом обставин, особа фактично не розуміла суті вимог працівників поліції, в силу вад здоров`я, а отже не в повній мірі усвідомлювала, що своїми діями в будь-який спосіб посягає на суспільний порядок, що свідчить про відсутність вольової ознаки умислу бажання настання суспільно-небезпечних наслідків.

В ході розгляду справи не встановлено обставин та не підтверджено належними та допустимими доказами, які б свідчили про умисні дії ОСОБА_1 направлені на вчинення дрібного хуліганства, а саме, порушення громадського порядку та спокою громадян.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Будь-яких інших доказів вини ОСОБА_1 не представлено.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Проаналізувавши вище вказані докази, які надані в підтвердження винуватості ОСОБА_1 , суд вважає, що оскільки протокол є недопустимим доказом, отриманим внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а саме відомості (фактичні дані), які отримані саме завдяки такому порушенню, а в матеріалах справи відсутні інші достатні дані, які б свідчили про те, що 31.12.2023 р. мали місце дії ОСОБА_1 , спрямовані на порушення громадського порядку та спокою громадян з хуліганських мотивів, що свідчить про відсутність усіх ознак складу правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд враховує, що адміністративна відповідальність за пошкодження майна не передбачена КУпАП, разом з тим в разі доведеності пошкодження майна саме ОСОБА_1 , власник транспортного засобу має право звернутися до суду в цивільному порядку для стягнення матеріальної шкоди.

Керуючись ст.ст.7, ч.1 ст.173,245,247,256,278,280 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов