Справа № 459/1981/24 Провадження № 3/459/594/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Мельникович М. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

05.07.2024 в період часу із 22:30 год по 22:59 год гр. ОСОБА_1 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , розпиваючи алкогольні напої, злісно не виконувала законну вимогу припинити нецензурно виражатись в сторону поліцейських та громадян, правил вигулу собак (вигулювання без намордників), порушувати громадський спокій та порядок, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 на неодноразові виклики до суду не з`являлась, про причини неявки не повідомляла, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. До даної особи неодноразово було застосовано привід (в тому числі у судове засідання, яке відбулося 30.09.2024), який виконаний не був, оскільки остання була відсутня по місцю проживання, про що свідчать відповідні рапорти інспектора ВРПП Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зі змісту ст.268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В зв`язку із неявкою ОСОБА_1 до суду судовий розгляд був неодноразово відкладений, про що було повідомлено і порушника, шляхом направлення судових повісток, а також був неодноразово застосований привід. Також протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 , про що свідчить її підпис у постанові. Отже, останній було відомо про існування судового провадження відносно неї, проте ОСОБА_1 не вжила належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження. Заяв та клопотань до суду ОСОБА_1 не подавала.

У свою чергу відсутність правопорушника під час розгляду адміністративних матеріалів за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності, оскільки це буде означати про безкарність такої поведінки.

Оскільки суд вжив усіх заходів для забезпечення явки особи, проте останні виявились безрезультатними, суддя вважає за можливе провести розгляд справи без участі ОСОБА_1 ..

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП з огляду на наступне.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Саме на таке тлумачення посилається й Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП доведеною повністю, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 374930 від 06.07.2024, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 06.07.2024, яка повідомила, що 05.07.2024 приблизно о 22:20 у дворі будинку АДРЕСА_2 на лавочці сиділа компанія п`яних людей, приблизно чотири особи, які розпивали спиртні напої, гучно говорили та виражались нецензурно у сторону перехожих. Також з ними була собака породи «німецька вівчарка» без намордника. В даній компанії була ОСОБА_1 , яка нацьковувала собаку на перехожих. Також зазначила, що вона не могла потрапити до свого під`їзду, оскільки вищевказана особа разом із собакою забороняли їй це зробити. В подальшому ОСОБА_2 викликала поліцію;

- формою виводу від 05.07.2024 щодо ОСОБА_1 ;

- протоколом про адміністративне затримання серії АА №193345 від 05.07.2024, відповідно до якого 05.07.2024 о 22:59 год ОСОБА_1 була доставлена в Червоноградський РВП ГУНП у Львівській області у зв`язку із вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, для припинення правопорушення і складання адміністративних матеріалів, встановлення особи.

Дії працівників поліції щодо адміністративного затримання ОСОБА_1 не оскаржувала, доказів протилежного суду не надано.

Отже, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, вина порушниці доведена належними і допустимими доказами.

При обранні виду адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 судом враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено стягнення, сплачується судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 185, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у вказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя: М. В. Мельникович