ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 641/6106/23 Головуючий 1 інстанції: Зелінська І.В.
Провадження №: 33/818/329/24 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленку В.В., без участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , без участі її захисника, за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 12 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. та стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.09.2023 року близько 21-30 год. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 вчинила сварку зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_3 , виражалася в його сторону нецензурною лайкою, чим вчинила психологічне насилля в сім`ї. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Під час судового засідання ОСОБА_1 вини не визнала, при цьому не заперечувала обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 23.09.2023 року серії ВАВ №878568, тобто, що 17.09.2023 року висловлювалася на адресу потерпілого нецензурною лайкою. Вказала, що колишній чоловік ОСОБА_3 постійно її провокує.

Представник ОСОБА_1 Маркевич С.В. просив суд закрити провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КупАП. Зазначив, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, в протоколі не зазначено в чому полягало насильство психологічного характеру щодо потерпілого та у який спосіб його вчинено. До матеріалів справи не додано рапорт поліцейського та характеризуючих даних щодо ОСОБА_1 , зокрема доказів сімейного зв`язку між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ..

Під час судового засідання від 27.09.2023 року потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що колишня дружина ОСОБА_1 17.09.2023 року близько 21-30 год. під час сварки висловлювалася на його адресу нецензурною лайкою, зламала йому телефон та погрожувала фізичною розправою. При цьому зазначив, що вказаними діями ОСОБА_1 була завдана шкода його психічному здоров`ю.

Отже, на думку суду першої інстанції, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Маркевич С.В. подав апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про скасування постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 12 2023 року у справі про адміністративне правопорушення №641/6106/23 та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги апелянт вказує, що судом першої інстанції було не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, не досліджено докази, що підтверджують невинуватість ОСОБА_1 , не встановлено повних обставин справи.

Крім того, апелянт вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на той факт, що зміст протоколу не відповідає диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП та не містить всіх ознак об`єктивної сторони вказаного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисник Маркевич С.В. не з`явилися, надіслали до канцелярії Харківського апеляційного клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Додатково в апеляційній скарзі було заявлено клопотання захисником Маркевичем С.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Окрім того потерпілий ОСОБА_3 подав до канцелярії Харківського апеляційного суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив задовольнити апеляційну скаргу та закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що ні психологічної, ні матеріальної шкоди йому завдано не було.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

З метою необмеження доступу до правосуддя суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника Маркевича С.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та вважати пропущений строк прощенним з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Частина 1 ст. 173 -2 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу по адміністративне правопорушення серії ВАВ №878568 17.09.2023 року близько 21-30 год. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 вчинила сварку зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_3 , виражалася в його сторону нецензурною лайкою, чим вчинила психологічне насилля в сім`ї. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вина, на думку суду апеляційної інстанції, підтверджується, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, довідкою ДОП СП ВП №2ХРУП №1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції Ковалевського Р.; заявою ОСОБА_3 від 18.09.2023 року; поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо його винуватості у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення захисника Маркевича С.В. в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими.

При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При вирішенні питання про застосування положень ст. 22 КУпАП суд вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та Управління узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено.

Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Зважаючи на відсутність суспільного інтересу до вчиненого правопорушення чи суспільної небезпеки, малозначності вчиненого правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання захисника правопорушника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, - задовольнити, поновивши вказаний строк як пропущений з поважних причин.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 12 2023 року по справі щодо за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, - в частині накладення адміністративного стягнення, - змінити.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника, - задовольнити частково.

На підставі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитися усним зауваженням.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило