Номер провадження 3/754/4788/24
Справа №754/9769/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 вересня 2024 року

суддя Деснянського районного суду м. Києва Банах О.Л. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст. 121 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

10.07.2024 до Деснянського районного суду м. Києва від Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшли адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03 липня 2024 року серії ААД №858971, 03 липня 2024 року о 04 годині 00 хвилин в м. Києві по вул. Електротехнічній, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 2705 (фургон малотонажний) з явними технічними несправностями, під час перевірки встановлено відсутність діючого протоколу технічного огляду, тобто транспортний засіб підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим повторно протягом року порушив вимоги ПДР України, чим порушив вимоги п.п. 31.3.б Правил дорожнього руху, ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність ч.4 ст. 121 КУпАП.

За змістом вказаного протоколу зазначено, що ОСОБА_1 має громадянство Азербайджану, особу останнього було встановлено відповідно до посвідчення водія НОМЕР_1 . Наведене вказує, що володіння українською мовою ОСОБА_1 , якою складено протокол не встановлювалося.

В судовому засіданні 05.08.2024 з`ясовано, що ОСОБА_1 українською мовою не володіє і участь перекладача при складенні протоколу йому не була забезпечена, право на користування послугами перекладача йому роз`яснено не було.

Через наведені підстави, протокол серії ААД №858971 від 03.07.2024 було повернуто органу, який його склав, для належного оформлення. Постановою судді від 05.08.2024, із посиланням на практику Європейського суду з прав людини, зверталась увага уповноважених осіб Управління патрульної поліції у м. Києві на необхідність забезпечити дотримання вимог ст.256 КУпАП, в частині перекладу тексту мовою, зрозумілою ОСОБА_1 .

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 повернуто без виконання, із вказівкою на необхідність «розгляду по суті». До матеріалів справи долучено рапорт інспектора УПП в м. Києві В. Гурова, з якого вбачається, що ОСОБА_1 має посвідку на постійне проживання в Україні, а також посвідчення водія українського зразка, перекладача не вимагав. Зазначене, на думку інспектора, свідчить, що ОСОБА_1 в достатній мірі володіє українською мовою.

В судове засідання ОСОБА_1 та захисник не з`явились. Захисником Гасановим І.Д. до суду подано заяву про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 . Крім того, захисником - адвокатом Гасановим І.Д. надані заперечення, відповідно до яких останній заперечував можливість притягнення до адміністративної відповідальності, через відсутність перекладу протоколу на мову зрозумілу для ОСОБА_1 , оскільки за браком перекладу та не знання української мови останній, не міг розуміти значення дій, які проводились інспектором патрульної поліції. Також матеріали справи не містять даних про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному огляду. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, слід виходити з наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п. 31.3.б Правил дорожнього руху 31.3. забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух» забороняється експлуатація транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його.

Відповідальність за ч.4 ст. 121 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті. Частиною 3 ст. 121 КУпАП передбачено, що забороняється керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Таким чином, для притягнення водія до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст.121 КУпАП за порушення вимог Правил дорожнього руху має бути встановлений факт керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але який своєчасно його не пройшов.

Відповідно до дослідженого відеозапису, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 858971, вбачається спілкування працівників патрульної поліції з ОСОБА_1 , в той же час момент безпосередньої зупинки транспортного засобу, або фіксування факту керування транспортним засобом, співробітниками поліції не зафіксовано.

Крім того, з переглянутого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 не було роз`яснено зрозумілою для нього мовою суті правопорушення та його прав і обов`язків, перекладач також не залучався.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який відповідно до ст. 251 КУпАП є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до п.12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, Протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

У разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений виключно українською мовою, ОСОБА_1 є громадянином Азербайджану . В судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_1 взагалі не розуміє української мови і участь перекладача при складенні протоколу йому не була забезпечена. Наведене вказує, що володіння останнім українською мовою, якою складено протокол, працівниками поліції не з`ясовано.

В справі "Кускані проти Сполученого Королівства" (Cuscani v United Kingdom) 32771/96 від 24 вересня 2002 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) став на бік заявника, констатував порушення Конвенції, вказав, що обвинувачений навіть проживши кілька років в Сполученому Королівстві, недостатньо добре розумів англійську мову, внаслідок чого у нього виникли реальні труднощі в розумінні суті пред`явленого йому звинувачення: "З урахуванням вищевикладеного, Суд доходить висновку про порушення пункту 1 в поєднанні з підпунктом (е) пункту 3 статті 6 Конвенції".

Інформація про звинувачення має надаватися особі мовою, яку він розуміє, якщо особа не володіє мовою, що використовується і не розуміє її документ, що містить звинувачення, повинен бути перекладений, мовою, зрозумілою обвинуваченому (рішення ЄСПЛ Хермі проти Італії, Велика палата Європейського суду (2006) §68).

В рішенні ЄСПЛ від 28.11.78 у справі "Лукіде, Белкасем і Коч проти ФРН" визначено, що право на допомогу перекладача стосується як усних виступів, так і документальних матеріалів провадження. Ці гарантії надані з метою реалізації права на справедливий суд.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

Беручи до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали викладені українською мовою, яку не розуміє порушник, при їх оформленні вказані документи не були перекладені порушнику на рідну мову чи мову яку він розуміє, у суду виникає сумнів щодо належного оформлення зазначених матеріалів та їх законності, а отже суд позбавлений можливості використовувати їх, як підтвердження доказу вини особи.

Відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких належить забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.

Керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але який своєчасно його не пройшов, доказами, які містяться в матеріалах справи не підтверджено.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, суд не вбачає переконливих доказів, які б доводили наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява F 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Отже, слід дійти до висновку про необхідність закриття провадження у справі в зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 247, 283, 284, 121 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом десяти днів із дня її винесення.

Суддя: О.Л. Банах