Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Гапончука В.В.,

з участю

захисника ОСОБА_1 Масюк Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Масюк Ганни Сергіївни на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 09.06.2024 року о 13:45 годині ОСОБА_1 повторно протягом року керував автомобілем BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, на підставі постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.12.2023 року, чим порушив ст.15 Закону України «Про дорожній рух». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1. ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КпАП України.

Не погоджуючись з постановою суду захисник подала апеляційну скаргу в якій вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував фактичні обставини справи, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, яка підтримала апеляційну скаргу з мотивів, викладених в ній, та просила її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст.245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КпАП України суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КпАП України на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Зі змісту ст.252 КпАП України вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, ґрунтується на матеріалах провадження та досліджених у судовому засіданні доказах.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 331260 від 09.06.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 09.06.2024 року о 13:45 годині повторно протягом року керував автомобілем BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, на підставі постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.12.2023 року, чим порушив ст.15 Закону України «Про дорожній рух». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1. ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене диспозицією ч.5 ст.126 КпАП України.

Протягом року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2-ч.4 ст.126 КпАП України, а саме: 15.05.2024 року поліцейським управління патрульної поліції в Рівненській області відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії БАБ №525988 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КпАП України. Дані обставини підтверджуються відповіддю ГУНП у Волинській області №14190-2024 від 02.09.2024 року.

З переглянутого відеозапису обставин події вбачається, що відеозаписами (2 dvd-диски) зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в день, час та місці, зазначені в протоколі, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, після цього був зупинений поліцейським та визнав свою вину.

Крім того з письмових пояснень ОСОБА_1 від 13.06.2024 року вбачається, що він визнав вину в тому, що керував транспортним засобом в день, час та місці, зазначені в протоколі, будучи позбавленим права керування транспортними засобами

Згідно вимог пункту 2.1.а Правил дорожнього руху України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положеннями ч.5 ст.126 КпАП України передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Таким чином, при розгляді матеріалів справи судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що знаходяться в матеріалах справи, оцінивши які, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України.

Що стосується доводів адвоката з приводу не долучення до матеріалів справи доказів вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч.ч. 2-4 ст.126 КпАП України, то вони не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи містяться відповідь ГУНП у Волинській області №14190-2024 від 02.09.2024 року та письмові пояснення ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення посилання на повторність вчинення порушення, як це передбачає норма ч.5 ст.126 КпАП України, спростовуються його змістом.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 відповідає санкції ч.5 ст.126 КпАП України, вимогам ст.ст.33, 34 КпАП України щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення та є співмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника.

Доказів, які спростовують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.294 КпАП України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Масюк Ганни Сергіївни залишити без задоволення.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: