Номер провадження: 33/813/1828/24
Номер справи місцевого суду: 522/1148/24
Головуючий у першій інстанції Циб І.В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.

вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Бондара Олександра Вячеславовича

на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 травня 2024 року

у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 травня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись із оскаржуваною постановою суду, 13 червня 2024 року засобами електронного зв`язку захисник Бондар О.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну в якій питання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисником не порушувалося.

27 червня 2024 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи визначено склад суду: головуючий суддя (суддя - доповідач) Стахова Н.В.

28 червня 2024 року захисник Бондар О.В. подав клопотання в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови оприлюднено 03 червня 2024 року.

22 серпня 2024 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду цієї справи визначено склад суду: головуючий суддя (суддя - доповідач) Лозко Ю.П.

Апеляційний суд перевіривши матеріали справи вважає, що клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної вище постанови суду, задоволенню не підлягає, а подану захисником Бондарем О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, потрібно повернути особі, що її подала, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Отже законодавець визначив процесуальний механізм, яким обумовив перебіг строку на апеляційне оскарження постанови судді саме з моменту її постановлення, а не з моменту отримання копії судового рішення, особою щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, чи, зокрема її захисником.

Відповідно до наведеної вище норми, апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Законом передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Така позиція законодавця обґрунтована тим, щоб стимулювати особу сумлінно та своєчасно реалізовувати процесуальні права та належним чином виконувати обов`язки, покладені на неї законом.

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на апелянта.

Як убачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова прийнята Приморським районний судом м. Одеси 29 травня 2024 року, тому строк на апеляційне оскарження цієї постанови суду закінчився 10 червня 2024 року.

Зі змісту протоколу судового засідання убачається, що захисник Бондар О.В. та Будихіна В.І. приймали участь в судовому засіданні 29 травня 2024 року, в якому судом оголошено вступну та резолютивну частину постанови, тобто були обізнані зі змістом оскаржуваної постанови, порядком та строком на апеляційне оскарження.

З Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що надання загального доступу до оскаржуваної постанови Приморського районного суду м. Одеси забезпечено 03 червня 2024 року, тобто у межах строку на апеляційне оскарження, що не заперечується захисником.

Наведене вище свідчить про наявність сукупності передумов, які вочевидь не створювали перешкод для подання апеляційної скарги на вказану вище постанову суду в межах встановленого законом строку.

Проте, з апеляційною скаргою захисник Бондар О.В. звернувся лише 13 червня 2024 року, тобто з пропуском, встановленого статтею 294 КУпАП, строку на апеляційне оскарження.

У справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.

Посилання захисника на дату опублікування повного тексту оскаржуваної постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень - 03 червня 2024 року, як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження, суд відхиляє, оскільки перебіг строку на апеляційне оскарження постанови судді розпочинається саме з моменту її постановлення, а не з моменту ознайомлення зі змістом повного тексту оскаржуваного рішення, який у цій справі опубліковано (забезпечено надання загального доступу) у межах строку на апеляційне оскарження.

З огляду на викладене вище, апеляційним судом не встановлено підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 травня 2024 року, а тому у задоволенні клопотання захисника

Бондара О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження потрібно відмовити та відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити захиснику Бондару Олександру Вячеславовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження Приморського районного суду м. Одеси від 29 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Бондара Олександра Вячеславовича повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.П. Лозко