25.01.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1204/23
Провадження № 3/533/39/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Заворотної К.Ю., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження: м.Євпаторія Автономної Республіка Крим; громадянка України; зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; не працює; у зареєстрованому шлюбі не перебуває; має на утриманні неповнолітніх дітей 2008, 2013, 2022 року народження; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; до адміністративної відповідальності притягувалася 24.01.2024 за ст. 173 КУпАП,

- за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 11.12.2023 серії ВАД №021246 06 грудня 2023 року близько 13 години 00 хвилин громадянка ОСОБА_1 не виконала батьківських обов`язків по догляду за дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Громадянка ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнала та пояснила, що дитина була у школі, коли її почала ображати ОСОБА_3 . Віолета почала плакати прийшла додому та стала відмовлятися взагалі ходити до школи. ОСОБА_1 , що вона не має нести відповідальність за конфлікт між дітьми, що відбувався у школі без її присутності та не з вини її дитини.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя встановив таке.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей у виді попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглянувши матеріали справи, суд уважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, не доведена.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, суду надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення від 11.12.2023 серії ВАД № 021246;

- письмові пояснення ОСОБА_4 від 07.12.2023, відповідно до яких 06.12.2023 в Пригарівському ліцеї під час повітряної тривоги відбувся конфлікт , який стався між ученицями ліцею ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , після зауважень вчителя, конфлікт було вичерпано (а.с. 5);

- письмові пояснення ОСОБА_6 від 07.12.2023, відповідно до яких 06.12.2023 в Пригарівському ліцеї під час повітряної тривоги між ученицями ліцею ОСОБА_5 та ОСОБА_2 виник конфлікт, після закінчення повітряної тривоги учні попрямували кожен до свої домівок, наслідків конфлікту не було, ніхто нікого не чіпав, перепалки між учнями вона не бачила (а.с. 6);

- письмові пояснення ОСОБА_7 від 07.12.2023, відповідно до яких 06.12.2023 у Пригарівському ліцеї під час повітряної тривоги, учениця ліцею ОСОБА_2 поскаржилася їй про те, що ОСОБА_8 чіпляється до неї та обписує ручко, після зауважень вчителя ОСОБА_2 сіла поручь з вчителем, в подальшому скарг на образи не надходило (а.с. 7);

- письмові пояснення ОСОБА_9 від 07.12.2023, відповідно до яких 06.12.2023 близько 12 години 40 хвилин у Пригарівському ліцеї у бомбосховищі під час повітряної тривоги між її сестрою ОСОБА_5 та ОСОБА_2 виник конфлікт, ОСОБА_2 штовхала її сестру ОСОБА_10 та казала, що це вона її чіпає, трохи згодом ОСОБА_2 поскаржилася вчительці, яка зробила зауваження ОСОБА_2 та сказала, щоб та не порушувала тишу, після закінчення тривоги вони вийшли з бомбосховища та розійшлися по домівкам (а.с. 8);

- письмові пояснення ОСОБА_11 від 07.12.2023, відповідно до яких раніше вона товаришувала з ОСОБА_2 , але після конфлікту з її батьком, між ними сталися неприязні відносини, 06.12.2023 в Пригарівському ліцеї у бомбосховищі під час повітряної тривоги ОСОБА_2 штовхала її та казала, що це вона її чіпає, але вона її не чіпала та після зауважень вчительки Віолета сіла на інше місце, після закінчення тривоги вони вийшли з бомбосховища та розійшлися (а.с. 9);

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 07.12.2023, відповідно до яких 06.12.2023 у Пригарівському ліцеї у бомбосховищі під час повітряної тривоги вона сиділа поручь з ОСОБА_12 , яка ручкою пописала їй рукав куртки та говорила неприязні висловлювання в бік її батька, та ще до цього показувала їй неприязні жести рукою без будь-яких пояснень, про що вона повідомила вчительці та вдома розповіла матері (а.с. 10);

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 07.12.2023, відповідно до яких вона 06.12.2023 її донька ОСОБА_2 повідомила їй, що ОСОБА_3 під час перерви ображала її та погрожувала, робила висловлювання в бік її батька (а.с. 11);

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 08 серпня 2013 року.

Проте жоден з наданих доказів не свідчить про те, що ОСОБА_1 «не виконала батьківських обов`язків по догляду за дитиною», як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з не забезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей.

Із матеріалів справи слідує, що 06.12.2023 в Пригарівському ліцеї під час повітряної тривоги стався конфлікт між ученицями ліцею ОСОБА_5 та донькою ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після зауважень вчителя, конфлікт було вичерпано. Конфлікт відбувся між дітьми у школі у час навчання, ОСОБА_1 як мати неповнолітньої ОСОБА_2 не була присутня під час конфлікту. Наведене спростовує версію органу поліції про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, що полягає у невиконанні обов`язків по догляду за дитиною.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний достатнім та належним доказом по даній справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені й за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, суддя приходить до висновку, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями ч. 1 ст. 184, 247, ст. 276-279, 280, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.П. Козир