Справа № 456/1017/24 Головуючий у 1 інстанції: Бучківська В.Л.
Провадження № 33/811/508/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю захисника адвоката Коломієць С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Коломієць Сергія Сергійовича на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, й накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 /шістсот п`ять/ грн. 60 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , 31.01.2024 о 14:50 год. на а/д «Київ-Чоп» в с. Добряни 610 км керував автомобілем «DAF FT XF 105.460», д.н.з. НОМЕР_1 , із напівпричепом д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою алкотестера «Drager» ARCD 6479, а також в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на нагрудну боді-камеру поліцейських №470208.47.1093, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Коломієць С.С.подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі за відсутністю у діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова незаконна і необґрунтована, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на те, що рух автомобіля працівниками поліції не зафіксований, коли до автомобіля підійшли співробітник поліції, ОСОБА_1 знаходився на дорозі, біля припаркованого автомобіля та в подальшому було зафіксовано лише факт знаходження на водійському кріслі, що виключає склад правопорушення за ч. 1 т. 130 КУпАП.

Зауважує, що постанова БАД №419088 за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення ПДР 31.01.2024 о 15 год. 25 хв., жодним чином не підтверджує наявність вини у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та не підтверджує факту керування автомобілем о 14 год. 50 хв., як це вбачається з протоколу серії ААД №749772.

Зазначає, що суд не прийняв до уваги письмові докази, зокрема супровідний листок №487 від 31.01.2024 КНП Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф».

Зі змісту доводів захисника Коломієць С.С. вбачається, що ОСОБА_1 знає про розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, однак повністю довіряє йому представництво своїх інтересів в суді та не заперечує проти розгляду апеляційної скарги за його відсутності.

Заслухавши пояснення захисника Коломієць С.С. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №749772 від 31.01.2024;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- рапортом інспектора взводу 1 роти 3 батальойну УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Т. Крук від 31.01.2024; - копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 419088 від 31.01.2024.

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

Доводи апеляційної скарги про те, що рух автомобіля працівниками поліції не зафіксований, коли до автомобіля підійшли співробітник поліції, ОСОБА_1 знаходився на дорозі, біля припаркованого автомобіля, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки як убачається з відеозаписів, наданих працівниками поліції, під час спілкування з ОСОБА_1 він будь-яких заперечень не висловлює, щодо того, що він не керував автомобілем.

Суд апеляційної інстанції ставиться критично до таких доводів апелянта та розцінює їх як обраний спосіб захисту та спробу уникнути від відповідальності, а заперечення апелянтом факту керування транспортним засобом при обставинах, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, є безпідставні.

Апеляційний суд погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що суд не бере до уваги письмові докази, долучені стороною захисту, зокрема супровідний листок №487 від 31.01.2024 КНП Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», оскільки з такого вбачається, що о 17.30 год. у водія ОСОБА_1 встановлено наявність гіпертонічного кризу, в той час як подія, інкримінована ОСОБА_2 мала місце о 14.50 год. Вказаний доказ спростовує доводи сторони захисту про те, що карета швидкої медичної допомоги ОСОБА_1 була викликана одразу при зупинці транспортного засобу. Суд вважає вказані доводи сторони захисту такими, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене, оскільки жодним доказом не доведено той факт, що почервоніння обличчя у ОСОБА_1 та тремтіння пальців рук, виявлені у ОСОБА_1 о 14.50 год. були пов`язані зі станом здоров`я останнього, а не у зв`язку з перебуванням його в стані алкогольного сп`яніння. І навіть якщо припустити такий факт, то наведене не означає, що підвищення артеріального тиску не було пов`язане з вживанням водієм алкогольних напоїв напередодні або цього дня. Гіпертонічний криз, діагностований у водія не виключає факту перебування його у стані алкогольного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження у суді першої інстанції, яким надана вірна оцінка, не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянт оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова міськрайонного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Коломієць Сергія Сергійовича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк