ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4080/24
Провадження № 3/210/1840/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 вересня 2024 року

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Вікторович Н.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2024 року у провадження судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, надійшов Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 639937 від 01.07.2024 року складений відносно ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 639937 складеного 01.07.2024 року, о 08 год. 39 хв., інспектором взводу № 2, роти № 2, батальйону № 2 полку ПП в м. Кривому Розі Дніпропетровської області старшим лейтенантом поліції Савенко Х.О., що 01.07.2024 року о 07 годині 53 хвилин в м. Кривий Ріг, Металургійному районі, вулиця Пилипа Орлика, будинок 73, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Tesla Model 3, д.н.з.: НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 639937 від 01.07.2024 року, ОСОБА_1 був повідомлений про призначення розгляду справи в Дзержинському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на 31 липня 2024 року на 10 годину 00 хвилин.

30 липня 2024 року на адресу суду від адвоката Морозова Є.Є. в інтересах ОСОБА_1 надійшла заява, в якій останній просив суд відкласти розгляд справи на іншу дати та надати можливість ознайомитись з матеріалами справи. Вказане клопотання судом було задоволено.

Присутній у судовому засіданні 25 вересня 2024 року ОСОБА_1 провину у вчиненому не визнав та пояснив суду, що працівниками поліції не було повідомлено його про порушення ним положень Правил дорожнього руху України, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давало право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу. Окрім того зазначив, що транспортним засобом на момент його зупинки він не керував, того дня зранку він був за кермом транспортного засобу, однак потім, у зв`язку з необхідністю зробити терміновий дзвінок, належним йому транспортним засобом керував його друг, який разом з ним перебував у транспортному засобі.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про їх невідповідність фактичним обставинам та порушенню працівниками поліції інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджений Наказом МВС України від 07.11.2015 р. №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853.

В протоколі серії ААД № 639937 від 01.07.2024 року вказано, що водій мав ознаки наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містять наступні докази: 1) Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП; 2) Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Комунального закладу «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради від 01.07.2024 року о 08 год. 15 хв.; 3) Рапорт інспектора поліції; 4) Роз`ясненням про відсторонення від права керування транспортним засобом; 5) Запис з відео реєстратора; 6) Довідка надана за підписом інспектора ВАП ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Перевіривши протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на законі, а доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу вказаного правопорушення навпаки є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Так, санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, статтею 35 Закону України Про Національну поліцію (далі за текстом Закон про поліцію) передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський має право зупиняти транспортні засоби.

Даний перелік передбачає такі випадки: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

З матеріалів справи видно, що жодної з наведених підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 матеріалами справи не підтверджено.

В рапорті поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону № 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Ракуть Р.М. від 01.07.2024 року зазначено, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 було зупинено згідно ч.3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», для перевірки стану водія.

Однак, в ч.3 ст. 35 Закону про поліцію поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Відповідно ж п.3 ч.1 ст. 35 Закону про поліцію поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Однак, в матеріалах справи, немає будь-яких інших відомостей про надходження повідомлення щодо водій автомобіля Tesla Model 3, д.н.з.: НОМЕР_1 , а також відсутні жодні відомості про наявність у працівників поліції інших визначених ст.35 Закону про поліцію підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Таким чином, відомості про зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 не підтверджені жодними об`єктивними даними і не можуть братися до уваги як єдиний і беззаперечний доказ законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Крім того, з матеріалів справи не вбачається та судом не встановлено жодних відомостей, в тому числі визначених Інструкцією з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 27 квітня 2020 року № 357, щодо фіксування будь-якої інформації про правопорушення або подію за участю транспортного засобу марки Tesla Model 3, д.н.з.: НОМЕР_1 , в системі ІПНП та/або журналах з присвоєнням таким записам порядкових номерів, які би об`єктивно підтверджували факт надходження до органів поліції інформації щодо водія вказаного автомобіля.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер інспекторів патрульної поліції судом встановлено, що відео розпочинається з моменту коли транспортні засобу припарковані та руху не здійснюють, співробітник патрульної поліції прямує до ОСОБА_1 , який знаходить на вулиці та йде на зустріч поліцейських. Інспектор патрульної поліції просить надати ОСОБА_1 посвідчення водія, на що останній запитує, що він порушив, проте інспектори патрульної поліції не повідомляють який пункт Правил дорожнього руху України ним було порушено. Після чого, один з інспекторів патрульної поліції зазначає, що він був зупинений на підставі ч.3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», на питання, яке адміністративне чи кримінальне правопорушення він вчинив, інспектор патрульної поліції зазначає, що достатньо лише наявності у інспектора підстав, що він вчинив адміністративне правопорушення. На думку суду, вказане тлумачення інспектора патрульної поліції вимог ч.3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» є помилковим та в даному випадку інспектори патрульної полії зловживали наданими їм законом правами.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні об`єктивні дані на підтвердження того, що у працівників поліції була наявна, отримана у встановленому законом порядку, інформація відносно водія ОСОБА_1 , яка би підлягала перевірці і могла бути згідно ст. 35 Закону про поліцію підставою для зупинки транспортного засобу в даному випадку.

Натомість у справі відсутні будь-які інші об`єктивні відомості про надходження працівникам поліції повідомлення про порушення ПДР України на автомобілі марки Tesla Model 3, д.н.з.: НОМЕР_1 .

Отже, в даному випадку працівниками поліції належним чином не задокументовано і не долучено до матеріалів справи належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 згідно з ст. 35 Закону про поліцію.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що має зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня. У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

На думку суду, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такі висновки апеляційного суду повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17.

Крім того, суд констатує, що оскільки жодної передбаченої законом підстави зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 що передувала складенню протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, не була а ні названа останньому працівниками поліції, а ні відображена у наявних в матеріалах справи відомостях, тому у зв`язку з відсутністю підстав для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, всі докази у справі, отримані після такої зупинки необхідно вважати недопустимими, що тягне за собою визнання недопустимими усіх доказів у справі (правова концепція «отруєного дерева» (або «ефект доміно»), яка знайшла своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ (справи «Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany), від 30.06.2008); «Яременко проти України» (Yaremenko v. Ukraine), від 30.04.2015), згідно якої визнання одного доказу недопустимим має наслідком невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі («отруєне дерево дає отруйні плоди»), тобто матеріали, отримані в результаті використання недопустимого матеріалу, самі є недопустимими як докази.

Крім того, відповідно до п.27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у вищенаведеній постанові Верховного Суду України, судам слід ураховувати, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Однак, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 01 липня 2024 року саме о 07 годині 53 хвилини не знайшов свого підтвердження в судовому засідання, оскільки повністю спростовується як поясненнями ОСОБА_1 , а також відсутністю відеозаписів, які б підтверджували, що останній виконував функції водія.

Так відповідно до відеофайлу з камери, яку співробітниками патрульної поліції не ідентифіковано у протоколі про адміністративне правопорушення, вбачається, що на ділянці дороги, яка жодним чином не ідентифікована 01.07.2024 року 07.52 рухається автомобіль білого кольору в салоні автомобіля перебувають двоє осіб, особа у білому верхньому одягу виконує функція водія, особа у темному кольорі одягу знаходить на пасажирському сидінні. Проте, з вказаного фрагменту відео не можливо достеменно встановити, що вказаний автомобіль на відео є транспортним засобом марки Tesla Model 3, д.н.з.: НОМЕР_1 , оскільки з відео не можливо достеменно дослідити номерний знак автомобіля. Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 керував 01 липня 2024 року о 07 годині 53 хвилини транспортним засобом Tesla Model 3, д.н.з.: НОМЕР_1 , що жодним доказом не підтверджено та спростовується наданими у судовому засіданні показаннями ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний в протоколі час та був зупинений поліцейськими без законних підстав, а тому складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не можна вважати допустимим доказом.

Отже, аналіз встановлених у ході судового розгляду обставин дає підстави для висновку про обґрунтованість доводів особи стосовно якої складено адміністративний протокол про наявність підстав для закриття провадження по справі, оскільки при складанні протоколу і оформленні матеріалів справи працівниками поліції не долучено жодних доказів законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого складений протокол та інші матеріали справи є недопустимими доказами і не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, внаслідок допущенних суттєвих порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП судом не можуть бути визнані як допустимі докази, що були зібрані посадовими особами поліції під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами ст.283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

В свою чергу, положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Отже, сумніви які виникли щодо дотримання процедури зупинки транспортного засобу та складення протоколу про адміністративне правопорушення зазначаючи ознаки наркотичного сп`яніння: підвищена жвавість мови, неприродна блідніть обличчя, тремтіння пальців рук, після перебування особи на вулиці в зимову пору близько двох годин, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності (поза розумним сумнівом) події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення. За таких обставин суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (зазначеного в протоколі).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247 п.1, 251, 252, 283, 284 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 185-3 КУпАП.

Суддя: Н. Ю. Вікторович