ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/992/24

Провадження № 3/936/431/2024

02.10.2024 р. смт. Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Пелих О.О., розглянувши матеріали про адміністративні правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

03.09.2024 в суд на розгляд надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №119698 від 29.08.2024, у відношенні ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 29.08.2024 о 16.20 год. в смт. Воловець, Мукачівського району, водій ОСОБА_1 керувавши транспортним засобом марки "Skoda Octavia" реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, та скоїв наїзд на пішохода. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП

Того ж дня, 03.09.2024 в суд на розгляд надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №119644 від 29.08.2024, у відношенні ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 29.08.2024 о 16.20 год. в смт. Воловець, по вул. Підгірна,58, Мукачівського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Skoda Octavia" реєстраційний номер " НОМЕР_1 " у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер» та відеофіксації. Своїми діями, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 "a" ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 02.10.2024 справи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 130, ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження.

В суді, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину визнав частково, а саме в частині вчинення ДТП, зазначивши на тому, що причиною настання події був його поспіх та необережність. Натомість, вину у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не визнає, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено на нього безпідставно, огляд проведений з порушенням норм чинного законодавства, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ним правопорушення. Зауважує на тому, що працівниками поліції було запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння. Оскільки він знав, що спиртне не вживав, то погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, робив це неодноразово, однак прилад нічого не показав. Після третього продування прилад показав позитивний результат, з яким він був не згідний, про що повідомив і працівників поліції, однак останні сказали, що нього буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Жодних прав йому не роз`яснювалось, в лікарню їхати не пропонувалось, хоча він не погоджувався з показами Драгера, направлення в медичний заклад не вручалось. Вважає, що працівники поліції формально підійшли до проведення огляду на стан сп`яніння. Викладені факти підтверджуються і відеозаписом, який долучено до матеріалів справи. Просив провадження у справі закрити.

В суді потерпіла ОСОБА_2 висловила свою позицію проте, що претензій матеріального та морального характеру до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вона немає.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілу, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходжу до такого висновку.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. (ч.4 ст. 266 КУпАП).

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання статті 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09. 11. 2015 № 1452/735 (надалі Інструкція).

Відповідно до п. 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктом 3 Інструкції зазначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №119644 від 29.08.2024, містить відомості проте, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом із ознаками алкогольного спяніння, проте ознаки алкогольного спяніння особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у протоколі не зазначені.

Окрім того, з переглянутого в суді відеозапису місця події, яка мала місце 29.08.2024, вбачається, що працівниками поліції після перевірки документів запропоновано пройти водію огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Водій ОСОБА_1 погодився, продув прилад два рази, однак з невстановлених причин, за результатом огляду, на приладі показник був відстуній і після третього продування приладу, результат був позитивний, однак з показами Драгера водій не погодився та вказав, що спиртного не вживав. Зокрема, зауважив що алкогольні напої він вживав учорашнього дня, а сьогодні 29.08.2024 нічого не вживав, тільки приймав ліки на травах, що може негативно вплинути на показники алкотестера. Однак працівником поліції було одразу ж повідомлено, що на водія буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП . На цьому відеозапис закінчується.

Тобто з даного відеозапису вбачається, що після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою технічного приладу, після незгоди водія з показами технічного приладу, не запропоновано пройти огляд в медичному закладі, що є істотним порушенням ст.266 КУпАП та вимог спеціальної Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Це порушення є істотним порушенням вимог ст. 266 КУпАП про процедуру огляду водія і в силу ч.5 ст. 266 КУпАП вказує на недійсність проведеного його огляду.

Таким чином, працівниками поліції під час огляду на предмет виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушено вимоги ч. 3 ст. 266 КУпАП, чим нівельовано право ОСОБА_1 , на спростування результатів його огляду, що проведено працівниками поліції на місці зупинки засобами, які ними використовувались ними під час огляду на предмет виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Суд не має змоги також спростувати пояснення ОСОБА_1 щодо викладених вище фактів, оскільки вище вказаним відеозаписом не підтверджується вручення ОСОБА_1 направлення для проведення огляду в медичному закладі, як і не підтверджується й того факту, що ОСОБА_1 був згідний з результатами проведеного огляду і не бажав пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Також слід зазначити, що приєднаний до матеріалів справи відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського є неповним та не відображає усіх обставин та відомостей про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення.

Порядок застосування органами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції відеозапису визначається Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ даної Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

Згідно з пунктом 1 розділу VІІ зазначеної Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються:

1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу;

2) примусове виключення відео реєстраторів;

У той же час, приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення, диск із відеозаписами містить перерви, тобто відеозапис не є безперервним, оскільки містить чотири окремі файли, що вказує на примусове відключення відео реєстратору або ж самовільне видалення частини відеоматеріалу.

Крім того, встановлено, що час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та час вчинення адміністративного правопорушення, який зазначений у протоколі не збігається із часом, який відображається та який зафіксований на відеозаписі місця події, що відбувалась 29.08.2024.

Разом з тим, із відеозапису вбачається, що під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 уповноваженою посадовою особою, яка складає протокол, не доводився зміст статті 63 Конституції України та не роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, що в свою чергу свідчить на невиконання особою, яка склала такий протокол, вимог ч.4 ст.256 КУпАП, та має наслідком порушення права на захист.

У пункті 19 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 зроблено висновок, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

У постанові Київського апеляційного суду від 30 травня 2022 року у справі № 361/1305/22 зроблено висновок, що порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису щодо безперервності свідчать про самовільне видалення поліцейськими частини відеоматеріалу або примусове відключення відео реєстратору. З цих підстав відеозаписи не можуть бути визнані беззаперечними самостійними доказами вчинення адміністративного правопорушення.

Вказані обставини, на думку суду, не дають можливості прийняти до уваги протокол серії ЕПР1 №119644 від 29.08.2024, квитанцію газоаналізатора та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, інші документи, приєднані до адміністративного протоколу та наданий суду відеодиск в якості достатніх доказів винуватості притягнутого.

Із урахуванням наведеного, дослідженими в суді доказами встановлено недотримання працівниками поліції порядку проведення перевірки водія на наявність стану сп`яніння та процедури пропозиції проходження водію ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, належними доказами не встановлено факт перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в стані спяніння (при безперервній відеофіксації), оскільки судом встановлено, що відеофіксація не була безперервною. Інших доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, ай для всіх інших органів держави.

Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ст. 124 КУпАП, суддя зазначає наступне.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №119698 від 29.08.2024, встановлено, що 29.08.2024 о 16.20 год. в смт. Воловець, Мукачівського району, водій ОСОБА_1 керувавши транспортним засобом марки "Skoda Octavia" реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, та скоїв наїзд на пішохода. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Відповідно до пункту 12.1 Правил дорожнього руху, передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Факт вчинення та вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи, а саме стверджується відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №119698 від 29.08.2024.; письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; схемою місця ДТП та іншими письмовими матеріалами доданими до протоколу.

При таких обставинах, зібраними та дослідженими в суді доказами встановлено, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Виходячи з обставин справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, а також беручи до уваги щире каяття особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність у потерпілої претензій морального та матеріального характеру, суддя дійшов висновку, що відносно ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією ст.124 КУпАП України, - у виді штрафу.

Керуючись ст. 283, ст. 284, ч.2 ст. 308 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 2 статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, у порядку примусового виконання цієї постанови органу державної виконавчої служби стягнути з ОСОБА_1 , подвійний розмір штрафу в сумі 1700 (тисячу сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя Пелих О.О.