ПОСТАНОВА

Іменем України

11.07.2024 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., розглянув матеріали, які надійшли від Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.2 ст.173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

01.05.2024 року на розгляд Жмеринському міськрайонному суду надійшла дана справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ознакою того, що він 25.04.2024 року о 19 годин 20 хвилин, перебуваючи в п`яному вигляді за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, виганяв з будинку, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілою, при цьому не завдав тілесних ушкоджень та фізичного болю.

ОСОБА_1 за його викликом в судове засідання наразі не з`явився, жодних клопотань не надав, причини своєї неявки не повідомив, що у відповідності до вимог ч.2 ст.268 КУпАП не перешкоджає розгляду даної справи.

Згідно диспозиції ч.2 ст.173-2 КУпАП адміністративна відповідальність встановлена за ті самі дії, тобто діяння передбачені частиною першою даної статті, а саме вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

За вказівки у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №189600 щодо ОСОБА_3 , що він притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП від 13.02.2024 року, безпосередній виклад суті учиненого адміністративного правопорушення не містить зазначення вчинення вказаних вище протиправних дій особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за певне порушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, що є кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, щодо відповідного спеціального суб`єкта його вчинення .

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 29.02.2019 року №1-р/2019 наголошено, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Встановлену в судовому засіданні невідповідність викладення фактичних обставин вчиненого адміністративного правоопорушення його кваліфікуючим ознакам суд у відповідності до принципу диспозитивності судочинства не повноважний змінювати з власної ініціативи.

З урахуванням неохоплення відомостями про суть адміністративного правопорущення у протоколі вказівки відповідної обставини, умова якої є обов`язковою кваліфікуючою ознакою даного адміністративного правопорушення, а згідно наведеного конституційного припису усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачатися на її користь, суд доходить висновку про відсутність у вказаних діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, що є самостійною визначеною законом підставою, згідно якої провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.7, п.1 ч.1 ст.247, ст.251, 252, 283, 284, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілою, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.