Справа № 156/881/24
Провадження № 3/156/620/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Бєлоусов А.Є., з секретарем судових засідань Степанець Т.В., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника адвоката Свередюк Ю.А., потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши в режимі відкритих судових засідань матеріали, які надійшли з Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП):

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Микулин Хмельницької області, здобула неповну середню освіту, працює пекарем у ФОП ОСОБА_3 , не є одруженою, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше притягалась до адміністративної відповідальності, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

(справу розглянуто в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено зміст ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

1.Опис обставин, установлених під час розгляду справи, щодо суті адміністративного правопорушення, котре ставиться в вину особі

1.1. Згідно з матеріалами про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду з Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, ОСОБА_1 «…14.07.2024 близько 10 год 05 хв за адресою: с. Низкиничі, вул. Свободи, 30, порушила ТЗП серії АА N 399971 від 10.07.2024 терміном на 10 діб із забороною у будь-який спосіб контактувати з гр. ОСОБА_2 …

1.2.Діяння ОСОБА_1 службовими особами територіального органу Національної поліції кваліфіковане за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

2.Позиція учасників справи

2.1.Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні правопорушення не визнала. Додатково вона пояснила, що зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_2 та двома неповнолітніми дітьми вони на той час мешкали разом у будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 на той час жила з дітьми в окремій від чоловіка кімнаті, з ОСОБА_2 не контактувала. 13.07.2024 ОСОБА_1 повернулась з роботи додому, приготувала дітям їсти, після вечері вона з дітьми пішла відпочивати до своєї кімнати. Молодша донька ОСОБА_4 заснула на ліжку, близько 23-ї год до кімнати ОСОБА_1 зайшов ОСОБА_2 і сказав, щоб вона переклала сплячу доньку Соломію до його кімнати, мовляв, дитині тут спати незручно, чоловік також пригрозив викликати поліцію, якщо ОСОБА_1 не виконає його прохання. ОСОБА_1 забаганку чоловіка не виконала, того вечора з ОСОБА_2 узагалі не розмовляла, жодним чином не контактувала. Зранку 14.07.2024 ОСОБА_2 десь поїхав з дому, а пізніше до ОСОБА_1 приїхали співробітники поліції, склали щодо неї протокол начебто за недотримання термінового заборонного припису, однак такого припису їй поліцейські не вручали, зі змістом припису вона не була ознайомлена. Поліцейські сказали, що їй нібито було заборонено контактувати з ОСОБА_2 у будь-який спосіб, але ж вона і без того утримувалась від спілкування з колишнім чоловіком з причини погіршення стосунків між подружжям.

2.2.Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Свередюк Ю.А. вказала, що, на її думку, в діянні ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, адже до протоколу поліцейськими не було додано копії термінового заборонного припису, доказів ознайомлення ОСОБА_1 з таким приписом, без цього неможливо з`ясувати зміст припису і обсяг обмежень, якщо такі були покладені на ОСОБА_1 , і відповідно оцінити правомірність чи протиправність поведінки останньої. Адвокат наголосила, що її клієнтка жодним чином не спілкувалась з ОСОБА_2 ні 13.07.2024, ні 14.07.2024, просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 з причини відсутності складу правопорушення.

2.3. Потерпілий ОСОБА_2 під час розгляду справи пояснив, що ОСОБА_1 є його колишньою дружиною і матір`ю його дитини, дружина неодноразово влаштовувала сварки в родині, вчиняла щодо ОСОБА_2 акти домашнього насильства, ображала потерпілого та його батьків грубою нецензурною лайкою зовсім без причин. Потерпілий вказав, що він неодноразово викликав додому співробітників поліції, аби вони припинили протиправну поведінку ОСОБА_1 , поліцейські складали термінові заборонні приписи щодо дружини, такий припис був виданий поліцейським і 10.07.2024 строком на 10 діб, чому ОСОБА_1 заперечує цей факт, потерпілий не знає. Зранку 14.07.2024 ОСОБА_1 вже не вперше без причин почала ображати ОСОБА_2 грубою нецензурною лайкою в присутності дітей, коли у сварку втрутився батько потерпілого, зробив зауваження ОСОБА_1 , остання на це також відповіла грубістю. ОСОБА_5 був змушений піти з дому, щоб не провокувати подальшого скандалу, згодом потерпілий поїхав до поліції і там написав заяву про притягнення колишньої дружини до адміністративної відповідальності. Поліцейські склали протокол щодо ОСОБА_1 Потерпілий вважав за необхідне притягнути колишню дружину до адміністративної відповідальності за неодноразові випадки домашнього насильства.

3.Досліджені під час судового розгляду справи докази

3.1. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобами фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

3.2. Зокрема, до протоколу у справі про адміністративне правопорушення від 14.07.2024 серії ВАВ № 965550 були додані та досліджені в судовому засіданні:

-рапорт в електронній формі, зареєстрований 14.07.2024 в журналі єдиного обліку територіального органу Національної поліції за № 5443, де зафіксовано заяву до чергової частини Відділення поліції N 1 (м. Нововолинськ) від ОСОБА_2 про те, що його колишня дружина ОСОБА_1 порушила терміновий заборонний припис терміном на 10 діб із забороною у будь-який спосіб контактувати із заявником (а. с. 4);

-надані співробітнику поліції письмові пояснення ОСОБА_2 від 14.07.2024, де з приводу події зазначено, що 10.07.2024 колишня дружина ОСОБА_1 порушила терміновий заборонний припис одразу після від`їзду працівників поліції, 13.07.2024 вклала спати доньку Соломію на ліжку, де немає місця, донька вночі попросилась у кімнату до батька, стала плакати, 14.07.2024 ОСОБА_1 знову ображала потерпілого грубою нецензурною лайкою в присутності дітей, принижувала його, свідком правопорушення був ОСОБА_6 (а. с. 5);

-надані співробітнику поліції письмові пояснення ОСОБА_1 від 14.07.2024, де з приводу події зазначено, що вона мешкає в будинку в с. Низкиничі разом з колишнім чоловіком, дітьми, 13.07.2024 приблизно о 22 год 30 хв ОСОБА_2 прийшов до кімнати, де вона відпочивала разом з дітьми, сказав, щоб вона віднесла молодшу доньку Соломію спати до кімнати батька, пригрозив викликати поліцію, якщо вона не виконає цього, ОСОБА_1 промовчала і відповіді на претензію чоловіка не дала; 14.07.2024 зранку ОСОБА_1 готувала їсти дітям, розмовляла з ОСОБА_4 про те, що має плани повезти її на відпочинок на Світязі, цю розмову почув колишній чоловік і став забороняти везти дитину відпочивати без його дозволу; за твердженням ОСОБА_1 , чоловік кожного дня обзиває її грубою нецензурною лайкою, чинить психологічний тиск, погрожує забрати від матері молодшу доньку, виганяє з дому (а. с. 6);

-письмова заява ОСОБА_2 від 14.07.2024, адресована начальнику Відділення поліції № 1 діяльності № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області А. Близнюку, в ній заявник просив притягнути до відповідальності ОСОБА_1 за порушення останньою термінового заборонного припису від 10.07.2024 (а. с. 7);

-заява ОСОБА_1 від 14.07.2024 про отримання судових повісток в електронному виді за допомогою SMS (а. с. 8);

-копія постанови судді Іваничівського районного суду Волинської області від 21.03.2024 у справі N 156/320/24, згідно з якою ОСОБА_1 була раніше притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_2 (ч. 2 ст. 173-2 КУпАП)(а. с. 9);

-супровідний лист від 16.07.2024 № 19915/52/04-2024, підписаний заст. начальника Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області В. Швецем, про направлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення до суду для подальшого розгляду (а. с. 10).

3.3.Будь-яких інших доказів у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 службовими особами територіального органу Національної поліції до суду не надано.

3.4.Крім того, за клопотанням потерпілого, у судовому засіданні 02.10.2024 було здійснено допит свідка ОСОБА_6 .. Свідок пояснив, що він є батьком ОСОБА_2 , мешкає разом з сином та дружиною в одному будинку в с. Низкиничі, там же мешкала колишня дружина сина ОСОБА_1 з двома неповнолітніми дітьми. У родині свідка кожен день виникали сварки, винуватицею була ОСОБА_1 , невістка ображала ОСОБА_2 без причин грубою нецензурною лайкою. За твердженнями свідка, ОСОБА_1 останнім часом стала неадекватною, її взагалі нічого не влаштовує у родині. 14.07.2024 ОСОБА_1 прийшла до літньої кухні, почала кричати на ОСОБА_7 , свідок зробив їй зауваження, але невістка не заспокоювалась, тоді ОСОБА_7 викликав поліцію. Поліцейські склали щодо ОСОБА_1 протокол, який саме, свідка достеменно сказати не може, бо не підходив до поліцейських, не цікавився змістом того документа.

4.Оцінка судді

4.1.Суддя, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов таких висновків.

4.2.Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

4.3.За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

4.4.Норми ч.2 ст. 173-2 КУпАП передбачають настання для винної особи адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування.

4.5.Об`єктом вказаного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку та громадської безпеки.

4.6. З об`єктивної сторони таке правопорушення може вражатись, зокрема, у формі невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений (у тому числі шляхом вчинення активних умисних дій, спрямованих на встановлення кривдником будь-яких контактів з постраждалою особою), якщо таке діяння вчинене особою, котру протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

4.7.Суб`єкт зазначеного правопорушення спеціальний фізична осудна особа, яка досягла на момент вчинення правопорушення 16-річного віку, є членом сім`ї чи спільно проживає з постраждалою особою, або є родичем постраждалої особи, або одним з колишнього чи теперішнього подружжя, або іншою особою,з якою постраждала особа спільно проживає (проживала) однією сім`єю, але не перебуває (не перебувала) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа. Суб`єктом правопорушення, кваліфікованого за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, є особа, на яку вже було накладено адміністративне стягнення за вчинення аналогічного правопорушення.

4.8.Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу, тобто особа, яка вчинила правопорушення, має усвідомлювати протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачати її шкідливі наслідки і бажати їх або свідомо допускати настання цих наслідків.

4.9.Згідно з п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII (зі змінами) домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

4.10.Кривдником у ситуації домашнього насильства визнається особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1 ст. 1 згаданого Закону); постраждалою особою є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (п. 8 ч.1 ст. 1 наведеного Закону).

4.11.Згідно зі ст. 25 вказаного Закону терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Вказаний припис може містити такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

4.12.Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків. Цей припис виноситься строком до 10 діб, такий припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

4.13.З огляду на зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 14.07.2024 серії ВАВ № 965550, складеного відносно ОСОБА_1 , та заперечення останньою своєї вини, службові особи органу поліції повинні довести факт попереднього застосування до ОСОБА_1 протягом року адміністративного стягнення за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, факт винесення щодо ОСОБА_1 працівником уповноваженого підрозділу органу Національної поліції термінового заборонного припису, факт ознайомлення ОСОБА_1 з таким приписом (вручення їй під розписку цього документа) та факт умисного вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на невиконання термінового заборонного припису.

4.14.Під час судового розгляду справи доведено перебування саме ОСОБА_1 на місці події (на території домоволодіння АДРЕСА_2 ), факт попереднього притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства у березні 2024 року. Водночас ОСОБА_1 заперечує факт вручення їй співробітником поліції термінового заборонного припису, її ознайомлення з таким документом, покладення на неї певних зобов`язань поліцейським, зокрема, щодо утримання від спілкування з ОСОБА_2 .. Копія відповідного термінового заборонного припису службовими особами територіального органу Національної поліції до суду не надана, так само не надане підтвердження ознайомлення ОСОБА_1 з приписом або підтвердження вручення їй такого документа.

4.15.Потерпілий ОСОБА_2 , свідок ОСОБА_6 у своїх поясненнях підтвердили факт виникнення постійних сварок у родині, однак свідок не підтвердив вручення ОСОБА_1 термінового заборонного припису поліцейським, а єдиним доказом можливого існування припису є показання самого ОСОБА_2 , водночас потерпілий не надав до суду на підтвердження своїх слів копії припису, котрий мав би бути вручений і йому співробітниками поліції.

4.16.Суддя вважає, що показання ОСОБА_2 є єдиними важливими доказами, які могли би вказувати на винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення. Водночас конфлікт між колишнім подружжям носить тривалий характер, ОСОБА_2 вказував на неодноразові висловлювання до нього нецензурною лайкою та образи щодо нього з боку ОСОБА_1 , а остання зазначала, що саме її чоловік вчиняв щодо неї психологічне домашнє насильство, отже, свідчення згаданих осіб не можна вважати об`єктивними. При цьому визнання і ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 скоєння щодо іншого з подружжя домашнього насильства тягнутиме для кожного з них несприятливі правові наслідки у виді притягнення до певного виду юридичної відповідальності.

4.17.Як зазначив Європейський суд з прав людини у п. 96 рішення від 11.07.2006 у справі «Яллох проти Німеччини» ((Jalloh v. Germany) [GC], заява № 54810/00), в разі виникнення сумнівів стосовно достовірності певного джерела доказів відповідно зростає необхідність підтвердження його доказами з інших джерел.

4.18.З огляду на принцип презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України) всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Суд оцінює пояснення ОСОБА_2 критично (оскільки ОСОБА_2 є заінтересованою у вирішенні справи особою, між ним та ОСОБА_1 досі триває конфлікт щодо способів виховання та визначення місця проживання дитини) і не вважає їх беззаперечним доказом вини колишньої дружини заявника в умисному невиконанні термінового заборонного припису.

4.19.Ненадання службовими особами територіального органу Національної поліції до суду копії термінового заборонного припису щодо ОСОБА_1 (якщо такий був складений)Є, підтвердження вручення припису ОСОБА_1 або ознайомлення її в інший спосіб зі змістом припису не дозволяють з`ясувати наявність у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, кваліфікованого за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та суб`єктивної сторони правопорушення у формі умислу, спрямованого на умисне невиконання термінового заборонного припису.

4.20.Інших доказів, котрі б вказували на умисне невиконання ОСОБА_1 термінового заборонного припису, співробітниками поліції не надано. Наведене не дозволяє суду «поза розумним сумнівом» дійти висновку щодо винуватості цієї особи в скоєнні правопорушення, кваліфікованого за ч.2 ст. 173-2 КУпАП..

4.21. Європейський суд з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофеєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) неодноразово зазначав, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

4.22.Відтак, за відсутності клопотань учасників справи суддя не здійснював відшукання додаткових доказів для доведення наявності в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, з власної ініціативи.

4.23.За таких обставин суддя дійшов висновку, що службовими особами територіального органу Національної поліції не доведено наявності у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, отже, суддя констатує відсутність правових підстав для притягнення останньої до адміністративної відповідальності.

4.24. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

4.25.Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате провадження підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. При наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить постанову про закриття справи (ст. 284 КУпАП).

Керуючись ст. 7,9,247,280,284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в її діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення (складення) постанови.

Постанова набирає законної сили після спливу встановленого законом строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Повний текст цієї постанови складено, проголошено, надано для ознайомлення учасникам справи 03.10.2024 о 15 год 45 хв.

Суддя А. Є. Бєлоусов