Справа № 740/5524/24
Провадження № 3/740/2262/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 вересня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

судді Олійника В.П., при секретарі Пулинець Ю.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли із Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом від 10 вересня 2024 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 10 вересня 2024 року близько 11-00 год в АДРЕСА_1 , забрав особисті речі своєї дружини ОСОБА_2 та відвіз до її тимчасового місця проживання, чим вчинив домашнє насильство економічного характеру.

Вказані дані встановлені судом із врахуванням нерозбірливого почерку поліцейського, яким складений даний протокол.

Відповідно до заяви від 27 вересня 2024 року ОСОБА_1 просить справу розглянути за відсутності, вину не визнає, зазначає, що з дружиною разом не проживають, 10 вересня 2024 року його дружина ОСОБА_2 приїхала до нього додому з працівниками поліції, речей від неї не приховував і не відбирав, вона сама залишила спільне місце проживання з невідомих причин, вчинила сварку.

Згідно доданих до протоколу пояснень від 10 вересня 2024 року потерпіла ОСОБА_2 зазначає, що приїхавши додому, двері були зачинені, більшості речей не залишилось, чоловік ОСОБА_1 повідомив, що залишив їх у якомусь коридорі.

Згідно доданих до протоколу пояснень від 10 вересня 2024 року неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які надані в присутності батька ОСОБА_1 , зазначає, що 10 вересня 2024 року приїхала мати ОСОБА_2 та хотіла потрапити до будинку, де він проживає разом з батьком, але ОСОБА_1 відмовив їй.

Інші заяви, клопотання станом на 30 вересня 2024 року відсутні.

Із врахуванням даних протоколу та доданих до нього матеріалів суд приходить до слідуючих висновків.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

За приписами ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство-діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, в даному випадку за ч.1 ст.173-2 КУпАП, із врахуванням положень Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", при цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у ст.129 Конституції України.

Згідно з ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до КУпАП суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не повноважний виходити за його межі.

У вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 за адресою в АДРЕСА_1 , забрав особисті речі своєї дружини ОСОБА_2 та відвіз до її тимчасового місця проживання, чим вчинив домашнє насильство економічного характеру.

Свідки у протоколі не зазначені.

Вказані докази-протокол, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до протоколу, подана до суду заява ОСОБА_1 ,-об"єктивно в сукупності свідчать про наявність спору між останніми в частині спільного майна, яке згідно з даними протоколу поліцейським взагалі не встановлене, зокрема не встановлено і належності місця проживання даним сторонам і чи дійсно було перешкоджання у користуванні майном і яким. Вказане свідчать лише про наявність взаємної сварки між подружжям щодо майна, дані відносини за участі вказаних осіб в межах цього конфлікту 10 вересня 2024 року не досягли рівня, який би вказував на вчинення виду насильства, визначеного ч.1 ст.173-2 КУпАП. Дані докази унеможливлюють прийняттю однозначного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак домашнього насильства по конфлікту згідно з протоколом, тобто поза розумним сумнівом не вказують на вчинення дій, які кваліфіковані поліцейським за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Зазначені у протоколі відомості не відповідають вимогам як ст.256 та і ч.1 ст.173-2 КУпАП, які передбачають наведення у ньому усіх відомостей, які необхідні для розгляду справи судом, при цьому обов`язок з`ясування фактів не може перекладатися на суд, адже протокол має бути належним чином оформленим, а обставини, викладені у ньому, повинні бути підтверджені належними доказами, достатніми для вирішення питання по суті, що узгоджується із практикою ЄСПЛ, яка звертає увагу на роль національних судів щодо організації судових проваджень таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі «Шульга проти України»). ЄСПЛ у справі "Ушаков та Ушакова проти України" вказує на те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, під час провадження на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неухильно застосовується принцип-той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження. Тобто, вказуючи у протоколі про певного роду факти, поліцейський має довести, що вони дійсно мали місце.

Також за змістом ст.ст.251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністравне правопорушення. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Додані до протоколу докази є суперечливими і такими, що поза розумним сумнівом не підтверджують наявність достатніх підстав для притягнення до адміністративної відповідальності. В силу принципу презумпції невинуватості, яка підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з недоведенням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністравниї відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП,- закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Олійник