Справа № 450/1926/24 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 33/811/1280/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 серпня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 серпня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , в дохід держави 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок) судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 17.04.2024 о 08 год. 10 хв. на а/д Київ-Чоп, 547 км. + 100 м., керував автомобілем AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп?яніння (порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, незв?язне мовлення). Огляд на стан сп?яніння у встановленому законом порядку водій відмовився пройти у лікаря нарколога. Такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді захисник Мазур М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, позаяк з відеозапису, здійсненого нагрудними камерами поліцейських, не вбачається, що автомобіль Audi А6, д.н.з. НОМЕР_1 перебував у русі та був зупинений на вимоги поліцейського.

Окрім того, вважає, що поліцейськими не було дотримано вимог щодо безперервної відео фіксації події.

Також звертає увагу апеляційного суду, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення освідування працівниками закладу охорони здоров`я, однак при проведення огляду йому раптово стало погано, на що він неодноразово звертав увагу як працівників поліції, так і лікарів, однак останні ніяким чином не відреагували. Зазначає, що після виходу з лікарні ОСОБА_1 був оглянутий медсестрою на підприємстві, де працював, та йому було діагностовано підвищення тиску (передінсультний стан).

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Мазур М.В. будучи належним чином повідомленими про час та місце його проведення, не з`явилися ся, про поважні причини неявки суду не повідомили.

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Мазура М.В.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від серії ААД № 637011 від 17.04.2024 (а.с. 1);

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001233 від 17.04.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 було доставлено працівниками поліції до КНП ЛОР «ЛОМЦПтаТУ» для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, проте ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння відмовився. Відмова засвідчена підписами м/с ОСОБА_3 та сержанта поліції Бавуса Я.І. (а.с. 4);

відеозаписом з нагрудних камер відповідно до якого працівник поліції виявивши у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння (порушення координації рухів, зіниці, які не реагують на світло, незв`язне мовлення) запропонували йому проїхати до медичного закладу на огляд, на що останній погодився. Проте в медичному закладі в ході огляду лікарем ОСОБА_1 сказав, що йому погано та відмовився від проходження такого огляду (а.с. 3);

рапортом поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП Яни Бавус, відповідно до якого нею під час патрулювання у складі екіпажу ОМЕГА-611 було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 який порушив ПДР. Під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, внаслідок чого останньому було запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Проте у кабінеті лікаря-нарколога ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с.5);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 1929119 відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження (а.с.6).

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Працівниками поліції було дотримано вимоги закону під час проведення огляду та складання процесуальних документів.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, відповідно до якого ОСОБА_1 оголошено підставу зупинки, а саме те, що він їхав без увімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, про що склали відповідну постанову, яку ОСОБА_1 підписав. При цьому він не стверджував, що не керував транспортним засобом.

Твердження апелянта про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним не може бути підставою для скасування постанови, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння не узгоджується із наявним відеозаписом, з якого вбачається, що у кабінеті лікаря-нарколога в ході проведення огляду ОСОБА_1 заявив, що йому погано та відмовився від подальшого проходження огляду. На пропозицію лікаря-нарколога викликати швидку теж відмовився, а відтак апеляційний суд розцінює таку поведінку ОСОБА_1 як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо інших доводів захисника, то такі, на думку апеляційного суду, не впливають на факт вчинення правопорушення і не є тими істотними порушеннями законодавства, внаслідок яких судове рішення підлягає скасуванню. Також не встановлено факту допущення судом першої інстанції і інших істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 серпня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА