Справа № 645/5536/24
Провадження № 3/645/1679/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Алтухової О.Ю.,

секретар судових засідань Малій О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

07.09.2024 року о 18 год. 02 хв. в м. Харкові, по Салтівському шосе, буд. 276, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault 19», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», ARSL -0251. Результат 1,78 ‰ проміле. З результатом згоден. Правопорушення вчинено повторно, двічі протягом року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Окрім того, 07.09.2024 року о 18 год. 02 хв. в м. Харкові, по Салтівському шосе, буд. 276, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault 19», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобоми. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.10.2024 року справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності: справа № 645/5536/24 (провадження № 3/645/1679/24), справа № 645/5537/24 (провадження № 3/645/1680/24), за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП на підставі ст. 36 КУпАП об`єднані в одне провадження, їм присвоєно номер справи 645/5536/24 (провадження № 3/645/1679/24).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, доказів поважності причин неявки суду не надано.

Частиною другою статті 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст. 130, 126 КУпАП, не є обов`язковою.

Вказана позиція відображена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.10.2021 року у справі № 11-250сап21.

Європейський суд з прав людини, у своїй сталій судовій практиці неодноразово наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд, враховуючи вище викладене, вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за наявними у справі доказами.

Листом від 18.09.2024 року для участі у судовому засіданні, на підставі ст.ст. 7, 250 КУпАП, судом викликався прокурор Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова. Прокурор у судове засідання не з`явився.

Оскільки норми КУпАП не передбачають обов`язкової участі прокурора при розгляді судом справ за ст.130 КУпАП суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі прокурора.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Провадження у справах про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 7 КУпАП, повинно здійснюватися на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.1 «а» водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з п. 2 загальних положень «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними. засобами.

Згідно з абз. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне вчинення протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством; керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частина 3 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 6 розділу І Інструкції).

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, якщо вона керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, і так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 251 КУпАП).

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії АБА № 104783 від 07.09.2024 року, серії АБА № 104799 від 07.09.2024 року; довідками інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Бурикіної В., згідно баз облікових даних НАІС ДДАІ, про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія; власником автомобіля марки «Renault 19», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 ; довідками інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Бурикіної В про повторність, за якими, відповідно до облікових даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України, у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : 28.09.2023 складено протокол серії ААД №011027 про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП внаслідок чого останнього було притягнуто до відповідальності Краснокутським районним судом Харківської області від 08.11.2023 (справа № 627/880/23) з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; 11.06.2024 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 786778 за порушення ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн, 11.06.2024 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 013816 за ч.2 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого останнього було притягнуто до відповідальності Краснокутським районним судом Харківської області від 18.06.2024 (справа № 627/880/23) з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 744402 за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до відповідальності за порушення ч.4 ст. 126 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу - 20400,00 грн (постанова набрала законної сили 21.06.2024 року); витягом з Єдиного державного реєстру судових рішень з постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 08.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (справа №627/880/23, провадження 3/627/321/23, набрала законної сили 20.11.2023 року); витягом з Єдиного державного реєстру судових рішень з постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 08.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки (справа №627/686/24, провадження 3/627/252/24, набрала законної сили 11.07.2024 року); результатом тестування на алкоголь складеного 07.09.2024 року за допомогою «Drager Alcotest 6820», прилад № ARJL 0251, принтер ARJН-0229, тест № 1922, за яким виявлено - 1,78 ‰ (проміле); складеним до тесту актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, з яким ОСОБА_1 погодився, що підтверджується підписом останнього; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке видано на ім`я ОСОБА_1 ; даними, перенесеними на DVD диски, з нагрудної камери патрульного поліцейського, на яких відображена послідовність дій працівників патрульної поліції, щодо виявлення та фіксації адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 ; рапортами інспектора роти № 2 бат. 2 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Фісун А.М. від 07.09.2024 року.

Суду не надано доказів, що при складанні протоколів про адміністративні правопорушення серії АБА № 104783 від 07.09.2024 року, серії АБА № 104799 від 07.09.2024 року працівниками поліції було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій ОСОБА_1 при вчиненні ним правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Наявні у матеріалах справи протоколи про адміністративні правопорушення, дані відеозаписів та інші матеріали справи не містять істотних розбіжностей та підтверджують фактичні обставини справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини.

Згідно зі ст.ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, під час судового розгляду не встановлено.

Так, згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд, враховуючи викладене, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Таким чином, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Згідно з довідками інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Бурикіної В., згідно баз облікових даних НАІС ДДАІ, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення.

Відповідно до «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення), здійснюється після складення теоретичного і практичного іспитів. Особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у постанові від 4 вересня 2023 року № 702/301/20 (провадження № 51-944кмо23) зауважив, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту або в таких порушеннях, вчинених у стані сп`яніння, незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами тому як створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч.6 ст.121, ч.2 та ч.3 ст.130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Окрім того, суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку є доцільною та обґрунтованою.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення серії АБА № 104783, серії АБА № 104799 від 07.09.2024 року та довідок інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Бурикіної В., згідно облікових даних НАІС ДДАІ власником транспортного засобу марки «Renault 19», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 .

У зв`язку із тим, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є власником транспортного засобу, суд не може застосувати додаткове стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу, оскільки суду не надано доказів, що автомобіль «Renault 19», державний номерний знак НОМЕР_1 , належить саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Адміністративне стягнення, згідно зі ст. 23 КУпАП, є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд вважає необхідним для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, з урахуванням норм ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (51 000,00 грн), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років, без конфіскації транспортного засобу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яке складає 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 36, 126, 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП, у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000,00 (п`ятдесят одна) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі Державної судової адміністрації України, судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 304 КУпАП, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, згідно зі ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови проголошено 03.10.2024 року.

Суддя О.Ю. Алтухова