ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/1234/24Головуючий у 1-й інстанції Зушман Г.І.
Провадження № 33/817/705/24 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., за участю представника ОСОБА_1 адвоката Когута О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Когута О.В. на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 4 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно із постановою суду, ОСОБА_1 10.08.2024 о 21.31 год. в м.Борщеві по вул.С.Бандери Чортківського району Тернопільської області, керував транспортним засобом автомобілем марки «Audi А3», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Когут О.В. постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 4 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Обґрунтовує вимоги тим, що у поліцейських не було визначениз законом підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Вважає що постанова про накладення адміністративного стягнення від 10.08.2024 року на ОСОБА_1 за керування транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії не може бути причиною зупинки оскільки зупиняючи ОСОБА_2 , поліція не знала і не могла знати, що у нього відсутнє посвідчення водія .

Посилається на практику Європейського суду з прав людини, та вказує що при порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня такого порушення зібраані в результаті докази є безумовно недопустимими.

Тому вважає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не може бути належним та допустимим доказом у даній справі.

Вказує, що поза увагою суду залишився і той факт, що ОСОБА_1 поліцейським не було забезпечено перекладача, оскільки останній не володіє українською мовою та не було забезпечено переклад складених щодо нього процесуальних документів з української мови на італійську мову чи англійську, якими він володіє.

Зазначає, що ОСОБА_1 , який є громадянином Італії, не розуміє українську мову та послуг та потребує перекладача, однак, всупереч вимогам п. 12 розділу 11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року, який містить вимогу складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо особи, що не володіє українською мовою за участю перекладача поліцейські не залучили його та не виконали вимог закону щодо залучення перекладача під час складення протоколу, не надали копії протоколу, процесуальних прав в перекладі на англійську чи іншу мови, які ОСОБА_1 розуміє.

Посилається на те, що поліцейський не вірно в акті огляду водія на стан алкогольного спяніння зазначив про те, що його довіритель погодився з результатом пройденого огляду.

Зазначає, що строк повірки спеціального технічного засобу Драгер- 6810 АРАМ-0601, яким було проведено огляд ОСОБА_1 на місці, завершився посилаючись на те, що до матеріалів справи долучено свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке чинне до 10 серпня 2024 року, а не по 10 серпня 2024 року включно, а тому вважає, що станом на 10 серпня 2024 року закінчився встановлений термін повірки вказаного технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_1 адвоката Когута О.В., який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Правовий статус іноземців в Україні визначають Конституція України, Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та нормативні акти та міжнародні договори України.

Іноземець, перебуваючи за межами своєї держави, зберігає з нею юридичний обов`язок, підкорюється її законам, користується її піклуванням і захистом та, водночас, підпадає під дію юрисдикції держави, на території якої перебуває.

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини.

Згідно з ч. 2,3 ст. 3 Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вищезазначених вимог судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі Правила), передбачений обов`язок учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 2 п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, що містяться у:

протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 450845 від 10.08.2024 про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,;

роздрукованому результаті тестування на алкоголь приладом «DRAGER ARAM 0601 Alcotest 6810" після проведення тесту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 отримано позитивну пробу з кількісним показником 0,71 ‰ алкоголю;

акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку із чим проведено огляд на стан сп`яніння, результат огляду 0,71 ‰;

направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з якого вбачається, що у зв`язку з виявленням поліцейським у водія ознак сп`яніння, а саме запаху алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 було направлено до КНП Борщівська міська лікарня 10.08.2024 року о 21 год. 44 хв. Огляд у закладі охорони здоров`я не проводився у зв`язку з відмовою водія;

копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10.08.2024 серія ЕНА №2802562, постановленої інспектором ВП №1 (м.Борщів) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Полятикою А.В., 10.08.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за фактом порушення п.2.1 ПДР України, вчиненого ОСОБА_1 10.08.2024 о 21.31 год. в м.Борщеві по вул.С.Бандери Чортківського району Тернопільської області, а саме за те, що водій керував транспортним засобом автомобілем марки «Audi А3», номерний знак НОМЕР_2 , не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії;

відеозаписах під назвою: VID33F-75-0012» та VID34F-75-0013 з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та результат огляду 0,71 промілле.

На відеозаписі під назвою: VID33F-75-0012» зафіксовано що протягом усього періоду спілкування з працівниками поліції була присутня пасажир автомобіля під керуванням ОСОБА_1 - дружина останнього - ОСОБА_3 , і вона здійснювала переклад з української мови для ОСОБА_1 , у тому числі при роз`ясненні його прав, а тому він розумів та усвідомлював всю інформацію, яка повідомлялася йому працівниками поліції, відповідав на запитання та надавав відповідні пояснення з приводу обставин, за яких відбувалася фіксація правопорушення. При цьому, з проханням щодо забезпечення його права на перекладача ОСОБА_1 до працівників поліції не звертався. Характер спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції не дає підстав для сумніву в тому, що водій повністю розумів зміст вчиненого ним правопорушення та вимоги працівників поліції, пов`язані з його фіксацією та оформленням протоколу про адміністративне правопорушення. Тому, доводи захисника з цього приводу не приймаються до уваги колегією суддів.

Також на даному відеозаписі зафіксовано проведення ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, результат огляду - 0,71 промілле. При цьому після проведення даного огляду працівники поліції запитали ОСОБА_1 чи погоджується він із результатом тестування і чи бажає пройти огляд у медичному закладі. Із відеозапису вбачається, що л 21 год. 44 хв. ОСОБА_1 , за перекладом дружини, вказує, що з оглядом погоджується та не бажає їхати у медичний заклад. Таким чином, доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не відповів чи згідний він із результатом не заслуговують на увагу.

Перевіряючи твердженння захисника про те, що до матеріалів справи долучено нечинне свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки ввжаю їх такими що не заслуговують на увагу оскільки з копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П 51 QМ 1129 083 23 чинного до 10.08. 2024 газоаналізатор "Drаger Alcotest 6810" зав.№ ARAM 0601 вбачається, що газоаналізатор за результатами повірки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 Метрологія. Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та видихуваному повітрі. Методика повірки. Посилання захисника ОСОБА_1 адвоката Когута О.В. на те, що свідоцтво про повірку чинне до 10 серпня 2024 року, а не по 10 серпня 2024 року включно є безпідставними, оскільки за загальними правилами кінцева дата входить до строку і при вживанні прийменника «по», і при вживанні прийменника «до». Тобто якщо вказується календарна дата після прийменника «до» або «по», то ця дата входить до зазначеного строку.

Судом першої інстанції вірно прийнято до уваги те, що у справі міститься копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10.08.2024 серія ЕНА №2802562, постановленої інспектором ВП №1 (м.Борщів) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Полятикою А.В., 10.08.2024 згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, тому доводи захисника про відсутність підстав для зупинки не заслуговують на увагу.

На підставі наведеного, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, під час розгляду справи суд першої інстанції встановив, що протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, крім цього, його дані узгоджуються з іншими доказами у справі, зокрема, з відеозаписами.

Вказані докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 суд першої інстанції вірно визнав належними, допустимими та достатніми, оскільки як окремо, так і в сукупності, доводять, що він вчинив порушення передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП.

З огляду на викладене, постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КупАП слід залишити без змін, а подану його представником апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Когута О.В. залишити без задоволення, а постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 04.09.2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя