Справа № 125/1168/24
Провадження № 33/801/806/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Питель О. В.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., з участю секретаря судового засідання Литвина С. С., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ярковської Світлани Олександрівни на постанову Барського районного суду Вінницької області від 24 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

встановив:

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 24 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

У постанові суду зазначено, що 23 травня 2024 року о 15:30 год. військовослужбовець ОСОБА_1 перебував на території військової частини у стані наркотичного сп`яніння в умовах особливого періоду.

Не погодившись із таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Ярковська С. О. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Барського районного суду Вінницької області від 24 липня 2024 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_1 не знаходився в стані наркотичного сп`яніння, а огляд його на стан сп`яніння було проведено з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, а саме без використання спеціальних технічних засобів відеозапису, і за відсутності двох свідків. Також вказує, що підписання протоколу ОСОБА_1 здійснено під тиском.

Крім того, разом з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ярковська С. О. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ст. ст. 268, 294 КУпАП їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскаржувана постанова винесена 24 липня 2024 року.

01 серпня 2024 року, тобто в строк, передбачений законом, адвокат Ярковська С. О. подала апеляційну скаргу на постанову Барського районного суду Вінницької області від 24 липня 2024, однак, постановою Вінницького апеляційного суду від 27 серпня 2024 року апеляційну скаргу повернуто заявнику.

09 вересня 2024 року адвокат Ярковська С. О. повторно подала апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що з метою недопущення позбавлення ОСОБА_1 права на доступ до правосуддя та на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, строк на подання апеляційної скарги можливо поновити.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд виходить із такого.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОДВ/120 від 24 травня 2024 року, 23.05.2024 року о 15:30 год. військовослужбовець військової служби по мобілізації солдат ОСОБА_1 в умовах особливого періоду під час правового режиму воєнного стану, перебував на території військової частини (номер якої вказано у протоколі) у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного огляду КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» № 1059 від 23 травня 2024 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. (а. с. 1-5).

Із висновку медичного огляду № 1059 від 23 травня 2024 року, виданого КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання канабісу та солей (а. с. 8).

Згідно із ч. 1 ст. 172-20 КУпАП забороняється розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частиною третьою статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за появу військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.

Статтею 266-1 КУпАП передбачений порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 цієї статті закріплено, що огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Під час проведення такого огляду з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 6 ст. 266-1 КУпАП).

Проте у разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється ( ч. 4 ст. 266-1 КУпАП).

В матеріалах справи відеозапис події відсутній, а також в протоколі відсутні відомості про свідків, проте як вбачається із матеріалів справи огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений в порядку ч. 4 ст. 266-1 КУпАП в закладі охорони здоров`я, а тому з огляду на зміст цієї норми, ведення відеозапису чи присутність свідків при проведенні такого огляду не передбачена.

Відтак, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені з дотримання вимог ст. 266-1 КУпАП, а доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставні.

Також апеляційний суд відхиляє твердження скаржника про здійснення тиску на ОСОБА_1 при підписанні протоколу, оскільки останнім не доведено вказаний факт належними та допустимими доказами, а невизнання вини та заперечення перебування у стані наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 суд розцінює як спробу ухилення від понесення покарання за вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП кваліфіковані правильно, тому твердження скаржника про відсутність в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є безпідставними.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, не пропущені.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 245, 280, 283, 294 КУпАП,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Барського районного суду Вінницької області від 24 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ярковської Світлани Олександрівни залишити без задоволення.

Постанову Барського районного суду Вінницької області від 24 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук