Справа № 3/593/453/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" вересня 2024 р. СУДДЯ Бережанського районного суду Тернопільської області Крамар В. М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення жительки АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч.1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 547669 від 06.05.2024 року, складеного поліцейським СРПП ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Білоніжкою М.Б., 06.05.2024 р. близько 17 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи «в п`яному вигляді» за адресою: АДРЕСА_2 . Нараїв вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої прийомної матері ОСОБА_2 , а саме: ображала її нецензурними словами та погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю.

ОСОБА_1 на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідно до письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності 06.05.2024 року близько 17 год. 20 хв. вона прийшла до своєї колишньої прийомної матері ОСОБА_2 , з метою вручити подарунок своєму синові ОСОБА_3 , 2015 р.н., де біля воріт у неї виник конфлікт через те, що ОСОБА_2 сказала, що будь-якого подарунку не потрібно, після цього вибігла колишня сестра ОСОБА_4 із своїм чоловіком на ім`я ОСОБА_5 , де почали з нею вчиняти конфлікт. Будь-яких нецензурних слів не говорила та нікого не ображала.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_6 це її прийомна дочка, стосунки з нею погані. 06.05.2024 року до неї додому прийшла ОСОБА_7 та принесла пакет і сказала, що пакет передала ОСОБА_6 для свого сина, на це вона відповіла, що ні їй, ні внукові ніяких пакетів та подарунків не потрібно. Після цього з автомобіля вийшла колишня прийомна дочка ОСОБА_6 , яка мала при собі електрошокер та почала вчиняти з нею словесний конфлікт, а саме ображала нецензурними словами та погрожувала фізичною розправою. Після цього, на подвір`я вийшла дочка, ОСОБА_6 вийшла з подвір`я за ворота, тоді вона закрила хвіртку на замок, а ОСОБА_6 стала копати хвіртку ногою та загнула в ній бляху. Також на місці був ОСОБА_8 . Свідок по справі її дочка ОСОБА_9 на розгляд справи не приїде і її не слід викликати на розгляд справи.

Судом викликалась на розгляд справи про адміністративне правопорушення свідок ОСОБА_9 , однак остання на розгляд справи не з`явилась, про причини неявки не повідомила, хоч була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи.

Також судом викликався працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, однак останній на розгляд справи не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Ч. 1 ст. 1732 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) домашнє насильство це - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону психологічне насильство це - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

Не зважаючи на вказане свідок ОСОБА_9 за викликом не з`явилася в зазначений час і не повідомила все відоме їй по справі.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення врегульовано главою 22 КУпАП, де в ст. 279 КУпАП встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Виходячи з системно-логічного тлумачення вказаних норм законодавства, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на підставі протоколу про адміністративне правопорушення в межах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, шляхом перевірки за допомогою доказів, доданих до справи про адміністративне правопорушення, наявності відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення. Таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Каrеlіn v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, ЄСПЛ зазначив, що за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини 1 статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні відомості про те, що по справі є свідки: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 яким відомі обставини, що підлягають установленню по даній справі, однак такі не були допитані особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та не зазначені у такому протоколі, а тому приходжу до висновку, що вказана особа не виконала свій обов`язок щодо збирання доказів для повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінюючи докази наявні в справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності приходжу до висновку, що провадження в справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, що словесні образи та погрози зі сторони ОСОБА_1 викликали у ОСОБА_2 побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: