Справа № 132/3978/23
Провадження № 33/801/351/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В.,

розглянувши за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і його захисника адвоката Костюка С. М.,

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Костюка Сергія Миколайовича,

на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 11 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Встановив:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 040507, який складено 14 грудня 2023 року о 23 год. 50 хв., - водій ОСОБА_1 14 грудня 2023 року о 22 год. 37 хв., рухаючись по вулиці Миру в селі Павлівка Хмільницького району Вінницької області, керував автомобілем марки (моделі) «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в Калинівській центральній районній лікарні у присутності лікаря-нарколога, результат позитивний 1,58 ‰, чим порушив вимоги пункту 2.9.(а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 11 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Костюк С. М. просить постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому що судом не враховано, що працівниками поліції не дотримано передбаченого ст. 266 КУпАП та встановленого законодавством порядку, а тому проведення такого огляду згідно ч. 5 цієї статті вважається недійсним. До таких висновків захисник дійшов у зв`язку з тим, що огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу проведено не було, та відповідно з його результатами ОСОБА_1 не міг не погодитись, а отже були відсутні правові підстави для доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення йому медичного огляду.

Вважає, що огляд та його результати є недійсними, оскільки матеріали справи не містять направлення для проведення медичного огляду, яке є підставою для проведення огляду в закладі охорони здоров`я. Крім того, на думку захисника, працівниками медичного закладу порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки сам огляд фактично не проводився, оскільки показники приладу не слід ототожнювати з поняттям «медичний огляд».

Зазначає, що суд першої інстанції помилково вважав, що ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку не оскаржив, оскільки оспорення таких доказів, що подані на підтвердження обставин, шляхом звернення до суду з окремим позовом цивільним процесуальним законодавством не передбачено.

В судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і його захисник адвокат Костюк С. М., апеляційну скаргу підтримали, просять її задовільнити.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і його захисника адвоката Костюка С. М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з правовою позицією, викладеною в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Так згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 040507 від 14 грудня 2023 року, згідно якого водій ОСОБА_1 14 грудня 2023 року о 22 год. 37 хв., рухаючись по вулиці Миру в селі Павлівка Хмільницького району Вінницької області, керував автомобілем марки (моделі) «Volkswagen Passat», номерний знак « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в Калинівській центральній районній лікарні у присутності лікаря-нарколога, результат позитивний 1,58 ‰ (а. с. 2); висновком КП «Калинівська ЦРЛ» КМР від 14 грудня 2023 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; результати огляду: 1,58 проміле (а. с. 4); відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора службового автомобіля (а. с. 7).

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджено відповідним висновком закладу охорони здоров`я.

Не можуть бути підставою для скасування правильного судового рішення посилання захисника на те, що працівниками поліції не дотримано передбаченого ст. 266 КУпАП та встановленого законодавством порядку, оскільки були відсутні правові підстави для доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення йому медичного огляду.

Таке твердження захисника зводиться до неправильної оцінки подій що мали місце при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 040507від 14 грудня 2023 року, та як наслідок, хибного трактування законодавства на користь правопорушника.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав відеозаписи належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення. Дані відеозаписи було зроблено з нагрудних відеокамер інспекторів патрульної поліції, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення та відеореєстратора службового автомобіля поліцейських на якому зафіксовано рух транспортного засобу правопорушника.

Зокрема, зі змісту відеозапису з нагрудних відеокамер інспекторів патрульної поліції вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте висловлював побоювання стосовно можливого результату огляду, оскільки факт вживання алкоголю він визнав.

У подальшому ОСОБА_1 імітував проходження огляду з використанням спеціального технічного засобу, проте «продути» в драгер не зміг. Крім того, неодноразово пропонував поліцейським «якось інакше вирішити питання», «випадково загубити 20 зелених», що свідчить про ігнорування правопорушником встановленого законом порядку проходження огляду на стан сп`яніння та бажання уникнути проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

У зв`язку з викладеним, поведінка ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу свідчить про незгоду правопорушника на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, що в силу вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП і стало підставою для проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що огляд ОСОБА_1 в медичному закладі та його результати є недійсними, оскільки матеріали справи не містять направлення для проведення медичного огляду, апеляційний суд розцінює критично, оскільки огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводиться виключно на підставі направлення чи у порядку самозвернення. Сама по собі відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення направлення на проходження огляду у закладі охорони здоров`я, не спростовує факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння на момент зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Крім того, у висновку КП «Калинівська ЦРЛ» КМР від 14 грудня 2023 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у графі «5. Ким та коли (точний час) направлена на огляд» вказано: «інспектор роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП сержант поліції Віталій Гедзь», що свідчить, що огляд проводився на підставі направлення.

Враховуючи досліджений відеозапис, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що було порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки сам огляд фактично не проводився, а показники приладу не слід ототожнювати з поняттям «медичний огляд».

Зі змісту Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року вбачається, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи.

Апеляційний суд вважає, що лікар медичного закладу самостійно вирішує порядок проведення огляду на стан сп`яніння та питання про відібрання біологічних зразків і використання спеціальних технічних приладів, визначає обсяг та характер методів дослідження, які є необхідними та достатніми для отримання об`єктивного результату та складання відповідного висновку.

Відповідно до п. п. 16, 17, 20 Розділу III вказаної Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акту медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у зазначеному висновку.

При цьому висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи, у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

З відеозапису долученого до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 не заявляв про його незгоду з результатами огляду в закладі охорони здоров`я, будь-яких зауважень стосовно дій лікаря-нарколога не висловлював, відтак твердження захисника в апеляційній скарзі про порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння є безпідставними та надуманими.

Доводи захисника, що суд першої інстанції помилково вважав, що ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку не оскаржив, оскільки оспорення таких доказів, що подані на підтвердження обставин, шляхом звернення до суду з окремим позовом цивільним процесуальним законодавством не передбачено, апеляційним судом відхиляються, оскільки існує позасудовий порядок оскарження неправомірних дій медичних працівників.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до зауважень захисника з процесуальних питань, які не є суттєвими в контексті обставин що склалися, не спростовують факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону. Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів і викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Враховуючи те, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначене йому судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Костюка Сергія Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 11 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська