Справа № 357/2572/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши матеріали, що надійшли з Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області полк патрульної поліції у м. Біла Церква та Білоцерківському районі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 562303 від 01.02.2024, 01.02.2024 о 20 год. 37 хв. в м. Біла Церква по вул. Митрофанова, 8 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Gelly JL 7162» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей які не реагують на світло, природня блідність, виражене тремтіння пальців рук, порушена координація рухів, що не відповідає обстановці, водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога на що водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у поставленому йому в провину правопорушенні не визнав, зазначив, що наркотичні засоби не вживає, відмовився їхати з працівниками поліції на освідування, оскільки був хворим та погано себе почував, він того дня разом із працівниками поліції 2,5 години перебував на вулиці і тоді був сильний мороз після чого в нього на наступний день піднялась температура. Побоявся їхати із працівниками поліції на освідування, оскільки в нього перед цим також був складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП і він пройшов освідування і результати тесту показали, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, проте він наркотичні засоби не вживає, а вживає медичні препарати оскільки має 2 опухолі. Просив складений протокол відносно нього закрити, оскільки він не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Працівники поліції до суду не викликались, клопотань від правопорушника до суду не надходило.

Заслухавши учасників провадження, а саме заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи, зокрема:

- протокол про адміністративне правопорушення від 01.02.2024 серії ААД №562303;

- копію протоколу серії ВАБ №225029 за ч.1 ст.121-3 КУпАП відповідно до якого працівниками поліції до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн.;

- довідкою щодо кваліфікації адміністративного правопорушення відповідно до якої на виконання вимог ст. 35 КУпАП та VII розділу наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», ОСОБА_1 , 09.12.1985 станом на 01.02.2024 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, а саме за ст. 130 ч. 1 КУпАП : 29.05.2023 року УПП в Одеській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 27713 за ст.130 ч.1 КУпАП. Матеріали направлено на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси. Відповідно до інформації єдиного державного реєстру судових рішень розгляд справи відносно ОСОБА_1 призначено на 27.03.2024.;

- формою виводу;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 01.02.2024 відповідно до якого ОСОБА_1 було направлено до Фастівської ЦРЛ для проходження огляду;

- акт огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ;

- Рапорт поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону №2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП Зайцева О.;

- відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано процедуру огляду ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння, а також процедуру оформлення адміністративних матеріалів, суддя дійшов такого висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до положень ст. ст. 245, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також іншими документами.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суддя повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння визначено ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 N 1452/735 (далі Інструкції).

Згідно п. п. 1.6,1.7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (даліспеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаряфельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далізаклад охорони здоров`я).

Факт вчинення ОСОБА_1 адмістративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, встановлено у судовому засіданні, а також доведено дослідженими матеріалами справи.

Відповідно до матеріалів справи дії ОСОБА_1 кваліфіковано працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність.

З доданих до матеріалів справи відеозаписів, які були переглянуті в судовому засіданні вбачається, момент руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 на відео зафіксовано, а саме момент руху зафіксований о 20 год. 38 хв.

Відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП настає, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, так із за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 N 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення".

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою.

Суддя зазначає, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено умисно та є грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами, а тому, суд приходить до висновку, що вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

При обрані міри адміністративного стягнення, суддею враховуються обставини справи, характер правопорушення, особа правопорушника, характеризуючи дані на якого відсутні, який свою вину визнав, тому суддя вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того у відповідності до положень ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя:О.Л. ГАВЕНКО