Номер провадження: 33/813/1565/24
Номер справи місцевого суду: 523/6062/24
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Семенова Наталія Сергіївна, на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 08 травня 2024 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн (а.с. 14).

17 травня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Семенова Наталія Сергіївна, звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною, винесена без повного та всебічного дослідження обставин, що мають значення для справи. Таким чином, представник апелянта зазначає, що у своїх висновках суд посилається на відеозаписи з боді камер 471022, 473675, наявні у матеріалах справи, як на доказ вчинення адміністративного правопорушення, однак під час ознайомлення адвоката із матеріалами справи, вказані у постанові відеозаписи надано для ознайомлення не було, у зв`язку з їх нібито пошкодженням. Після чого, адвокатом Семеновою Наталією Сергіївною подано клопотання про направлення матеріалів справи до Управління патрульної поліції в Одеській області на дооформлення, однак його було проігноровано судом першої інстанції. У результаті чого було досліджено лише запис з відео реєстратора, з якого у свою чергу неможливо встановити особу, котра керувала транспортним засобом, тобто належним чином не підтверджено факту керування апелянтом транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. До того ж, звертає увагу суду на те, що один лише протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати належним доказом вчинення такого правопорушення. Разом з тим, направлення водія на огляд до медичного закладу також є суперечливим доказом та не підтверджує відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду, оскільки у графах «огляд проводився за допомогою…» та «результати огляду…» відсутні будь-які відомості, однак зазначено дані співробітника поліції, що у свою чергу свідчить про те, що особу, котру притягнено до адміністративної відповідальності, було доставлено до медичного закладу з метою проведення відповідного огляду (а.с. 16-26).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.06.2024 року було відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду (а.с. 30).

10.09.2024 року в судове засідання з`явився безпосередньо ОСОБА_1 , яким було надано відповідні пояснення, згідно яких останній в день складення протоколу був зупинений працівниками поліції, якими повідомлено, що причиною зупинки є перебування авто в розшуку, натомість потім також повідомлено після повторного вмикання камери, що причиною є тоновані стопи та це є порушенням ПДР України. Надалі, згідно пояснень, після здійснення ним виклику ще одного екіпажу патрульної поліції, поліцейський почав стверджувати про наявність ознак наркотичного сп`яніння та необхідності проїхати до медичного закладу, зазначаючи , що чекати екіпаж не будуть, оскільки в цьому немає потреби та на прохання зачекати приїзду службового автомобіля, зазначив, що такі дії розцінюються як відмова від проходження огляду та відповідно наявність підстав для складення протоколу.

При цьому, ОСОБА_1 також зазначив, що після складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, все-таки поїхав до медичного закладу з метою проходження відповідного огляду, проте не пройшов його у зв`язку із значною вартістю даної процедури. Натомість, того ж дня звернуся до медичного центру Vector Plus та здав політест на наркотичні речовини, згідно якого наркотичних речовин не виявлено.

В судове засідання 17.09.2024 року апелянт та його представник, повідомлені щодо дати та часу судового засідання не з`явилися. Натомість, безпосередньо в день судового засідання на адресу суду від адвоката Семенової Н.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшло клопотання про долучення доказів, а саме копії довідки з ООО «Медичний центр Victor Plus» від 23.03.2024 року.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення апелянта, апеляційним судом встановлено наступне.

Приймаючи оскаржувану постанову щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення відповідного адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив із того, що вина останнього підтверджена дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення та доказана в повному обсязі зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №734669 від 23.03.2024 року, в якому наведені обставини порушення водієм ОСОБА_1 приписів п. 2.5 «Правил дорожнього руху», за що він притягається до відповідальність; направленням водія до КНП «ООМЦПЗ»; відеозаписом з портативних відео реєстраторів 471022, 473675 відповідно до якого саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «LexusLS460», державний номер НОМЕР_1 та в подальшому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 734669 ОСОБА_1 23.03.2024 року в м. Одеса по вул. М. Грушевського близько 15 год. 37 хв. керував транспортним засобом Lexus LS 460, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положенням ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у останнього поліцейським було виявлено відповідні ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість та поведінка, яка не відповідає дійсності.

Згідно положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, яка в свою чергу визначає процедуру проведення такого огляду, підстави для проведення огляду, в тому числі, звернення працівника поліції до особи з відповідною пропозицією щодо проведення такого огляду з метою встановлення перебування/не перебування такої особи в стані сп`янінням, є не лише наявність у поліцейського відповідної підозри, а й безпосередньо наявність в такої особи відповідних ознак даного стану, встановлених розділом 1 вищезазначеної Інструкції, а саме п. 3, котрий містить перелік ознак алкогольного сп`янінням, та п. 4 вказаного розділу, що містить перелік ознак наркотичного сп`яніння.

В якості додатків було долучено 2 відеозаписи подій, що відбувалися в день складення протоколу. Відео 1, тривалістю 01 хв. 25 сек. (розпочинається о 15 год. 36 хв.) містить в свою чергу фіксацію руху зазначеного в протоколі транспортного засобу, а саме Lexus LS 460, державний номерний знак НОМЕР_1 , до моменту його зупинки за вимогою працівників поліції. Натомість, відео 2 розпочинається о 15 год. 42 хв. та містить відео фіксацію вже безпосередньо спілкування поліцейського з ОСОБА_1 , який знаходиться за кермом вказаного транспортного засобу, щодо причин зупинки даного авто. При цьому, наявними матеріалами справи підтверджується факт керування особою зазначеним в протоколі транспортним засобом.

Згідно відео 2, ОСОБА_1 , у зв`язку із незгодою з підставою зупинки його авто та затримання транспортного засобу, здійснив виклик екіпажу патрульної поліції за номером 102, зазначаючи, що спочатку був зупинений з одних підстав (при цьому велася відео фіксація), а потім, знову розпочавши відео фіксацію, поліцейським повідомлено іншу підставу зупинки, а саме тоновані стопи. Відповідно, саме за вказаних обставин особою й було здійснено виклик, що в свою чергу також зазначається ОСОБА_1 під запис безпосередньо в судовому засідання. При цьому, слід звернути уваги на відсутність на долученому диску відео фіксації певного проміжку часу, а саме починаючи з 15 год. 37 хв. (закінчення відео 1) по 15 год. 42 хв. (початок фіксації відео 2), тобто моменту зупинки транспортного засобу та подальшого спілкування до моменту повідомлення щодо наявності на авто тонованих стопів та порушення ПДР України.

Надалі, як вбачається з відеозапису після здійснення ОСОБА_1 виклику 102, поліцейський повідомив йому щодо виявлення певних ознак, а саме неприродна блідість та поведінка, що не відповідає дійсності, які на думку поліцейського стверджують про перебування особи під впливом лікарських або наркотичних препаратів, та наполягає на проходженні огляду у медичному закладі (відео 2, 07 хв. 50 сек.). Проте, з долучених відеозаписів наявність ознак наведених поліцейським не вбачається, при цьому особа свідомо реагує на всі обставини, що повідомляються поліцейським, відповідає на поставлені питання, в тому числі й намагається пояснити повідомити поліцейському відомості щодо факту знаходження його авто у розшуку, які останнім в свою чергу ігноруються. Вказана поліцейським неприродна блідість, в свою чергу також відсутня. Будь-яких інших ознак поліцейським наведено не було та будь-яких дій, спрямованих на їх виявлення також не вчинено. Наведене в свою чергу свідчить про відсутність відповідних підстав для звернення працівника поліції до ОСОБА_1 із вимогою щодо проходження огляду.

Слід також зазначити, що представником апелянта в свою чергу було долучено до матеріалів справи копію довідки ООО «Медичний центр Victor Plus» від 23.03.2024 року, згідно якої в день складення протоколу ОСОБА_1 було проведено політест на наркотичні речовини (аналіз сечі), за результатами якого встановлено, що в наданому на аналіз біологічному середовищі наркотичних речовин не виявлено.

Натомість, відповідно до п. 12 вищенаведеної Інструкції, лише у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому, на наполегливе звернення поліцейського щодо необхідності проїхати на огляд, особа повідомила, що здійснила виклик екіпажу патрульної поліції та чекає їх приїзду, на що поліцейським було повідомлено дослівно «він мені не потрібен, а тому ми їдемо на огляд до медичного закладу» (08 хв. 06 сек.) та в подальшому, ігноруючи будь-які пояснення особи, поліцейський неодноразово вимагає проїхати до медичного закладу. З відео також вбачається, що ОСОБА_1 здійснив повторний виклик екіпажу поліції за телефоном 102, в тому числі й повідомивши про даний виклик поліцейському, зазначаючи, що у зв`язку із даними обставинами, йому повідомили про необхідність дочекатися екіпаж. Однак, поліцейським було зазначено ОСОБА_1 , що дані його дії розцінюються як відмова від проходження огляду, а тому буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Слід зазначити, що наявний відеозапис подій, на котрий також міститься посилання суду першої інстанції, не містить фіксування відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, натомість вбачається, що останній погоджувався поїхати до медичного закладу, зазначаючи, що потрібно спочатку дочекатися екіпаж патрульної поліції, який був ним викликаний задля повного встановленні всіх обставин подій, в тому числі й законності підстав зупинки та звернення поліцейського із вимогою щодо проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (абз. 1 ст. 251 КУпАП).

Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки доводи апелянта знайшли своє часткове підтвердження в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку на підставі п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП про скасування постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 08 травня 2024 року та закриття провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутність в діях останнього складу інкримінованого останньому адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Семенова Наталія Сергіївна задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 08 травня 2024 року скасувати.

Провадження по справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк