Справа № 127/6455/24
Провадження № 33/801/374/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Ковальчук О. В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Присяжнюка Олександра Григоровича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27 лютого 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2024 рокупостановою Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

10 квітня 2024 року, не погодившись із цією постановою, захисник ОСОБА_1 адвокат Присяжнюк О.Г. подав апеляційну скаргу. До скарги він долучив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження цієї постанови суду, яке мотивоване тим, що 27 лютого 2024 року в день винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 був присутнім у судовому засіданні, після судового засідання 06 березня 2024 року він уклав договір із адвокатом Присяжнюком О.Г. 07 березня 2024 року указаний адвокат поштою направив заяву про ознайомлення із матеріалами справи, яка надійшла до суду аж 01 квітня 2024 року, а 04 квітня 2024 року адвокат ознайомився із матеріалами справи. Скаржник зазначає, що обставини, які стали причиною пропуску строку на подання апеляційної скарги на постанову суду, є об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення скаржника, пов`язані із істотними обставинами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у передбачений законом строк.

Оцінивши доводи заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови суду від 27 лютого 2024 року задоволенню не підлягає з огляду на таке.

При розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропуску строку і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.

З матеріалів справи вбачається, що 27 лютого 2024 року в день винесення оскаржуваної постанови у судовому засіданні ОСОБА_1 був присутнім, що відображено у тексті цієї постанови (а. с. 12).

Одразу після тексту постанови у справу вшита розписка про те, що ОСОБА_1 зі змістом постанови ознайомлений (а. с. 13). Натомість дати отримання ним цієї постанови розписка не містить.

04 квітня 2024 року адвокат Присяжнюк О.Г. ознайомився із матеріалами справи, що слідує із відмітки на заяві, що надійшла на адресу суду 01 квітня 2024 року (а. с. 15).

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду пов`язаний з моментом прийняття такої постанови.

Європейський суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Крім того, відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (п. п. 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (п. 109 рішення у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

У випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами) у учасника справи, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Отже, вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку про те, скаржник не навів обставин, підтверджених відповідними доказами, які унеможливили подання ним апеляційної скарги у визначений законом строк, враховуючи те, що з матеріалів справи слідує та ним не заперечується той факт, що 27 лютого 2024 року в день винесення оскаржуваної постанови у судовому засіданні ОСОБА_1 був присутнім, а також не вказав причин, за яких він був позбавлений можливості укласти угоду з адвокатом одразу після винесення постанови. Між тим, скаржник не зазначив за яких обставин він не зміг подати заяву про ознайомлення із матеріалами справи раніше, зокрема на електронну пошту суду чи наручно у канцелярію, враховуючи, що КУпАП передбачений короткий строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції (10 днів із дня її винесення), а заява адвоката Присяжнюка О.Г. прямувала на адресу суду близько місяця, що свідчить про те, що скаржник не проявив належного інтересу для реалізації його процесуальних прав.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України», за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду.

Окрім того, оскаржувана постанови надіслана до Єдиного державного реєстру судових рішень для оприлюднення 27 лютого 2024 року, а забезпечено надання до неї загального доступу 29 лютого 2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/117269277).

Тобто, за умови достатньої зацікавленості та здійснення відповідного моніторингу судових рішень, адвокат Присяжнюк О.Г. мав можливість ознайомитись з текстом зазначеної постанови у реєстрі раніше, а відтак - подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, враховуючи, що ОСОБА_1 06 березня 2024 року уклав договір із адвокатом Присяжнюком О.Г. (а. с. 33), а останнім днем строку на апеляційне оскарження було 08 березня 2024 року, однак цього не зробив.

Слід зауважити, що адвокат має повну вищу юридичну освіту, зобов`язаний надавати правову допомогу клієнтам, здійснювати їх захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права. Таким чином адвокат діє від імені, в інтересах та за згодою свого довірителя, надає особі професійну та кваліфіковану правову допомогу.

Таким чином скаржник не навів та не надав достатніх доказів, які свідчили б про належне виконання ним процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасне подання апеляційної скарги.

За таких обставин, враховуючи, що захисник ОСОБА_1 адвокат Присяжнюк О.Г. подав апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, та не навів поважних причин пропуску цього строку, апеляційний суд вважає, що такий строк не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його адвокат - Присяжнюк Олександр Григорович, в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 27 лютого 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук