П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року м. Київ

Справа №372/1199/24

Апеляційне провадження №33/824/2639/2024

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Цюрпіти Д.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Обухівського районного суду Київської області від 29 березня 2024 року за матеріалами, що надійшли з Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №976305 від 24 лютого 2024 року, 24 лютого 2024 року о 21 год. 20 хв. за адресою м. Обухів, вул. Київська, 64, ОСОБА_1 не виконувала неодноразові законні розпорядження працівника поліції про припинення правопорушення, шарпала працівників поліції за формений одяг та поводила себе зухвало та нахабно, чим вчинила правопорушення передбачене ст.185 КУпАП.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 29 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у в розмірі 255,00 грн.

Стягнуто згідно ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» на користь держави з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова мотивована тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП повністю доведена під час розгляду адміністративного матеріалу. Обставини які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 відсутні.

Не погодилась із вказаною постановою ОСОБА_1 , її представником - адвокатом Ковальчук А.С. подана апеляційна скарга, яка мотивована тим, що судом першої інстанції неповно досліджені, встановлені обставини справи та не взяті до уваги жодні доводи ОСОБА_1 , її захисників та свідків.

Представник зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів про вчинення ОСОБА_1 злісної непокори розпорядженню та вимогам поліцейського, оскільки як таких даних розпоряджень з боку поліції не було, тому в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП.

Обставини щодо зухвалою поведінки ОСОБА_1 є неконкретизованими, в протоколі не зазначено в чому вона полягає та проявилась, а отже є не підтвердженими матеріалами адміністративної справи.

В ході судового розгляду не було підтверджено вчинення ОСОБА_1 ДТП та як наслідок не доведено порушення ПДР України, що стало підставою для виклику працівників поліції.

Доданий до матеріалів справи відеозапис не є безперервним. У матеріалах справи містяться декілька відеофайлів, які перериваються і по яких неможливо відновити всі обставини події.

Тобто, у даному випадку працівниками поліції в порушення вимог ст. 255 КУпАП України не виконано обов`язку щодо збирання доказів, не надано належних і допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, що в свою чергу не дає можливості з достатністю встановити її вину у вчинені адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та її захисник Стефанович І.В. не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому суд вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд виходить з такого.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов'язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відтак, відповідно до ст. 185 КУпАП, злісна непокора повинна проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №976305 від 24 лютого 2024 року /а.с. 1/;

рапортом від 24 лютого 2024 року інспектора ВРПП, в якому вказано на те, що прибувши 24 лютого 2024 року о 21.06 год. на виклик про вчинення ДТП за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 64, поліцейськими було встановлено громадянку ОСОБА_1 , яка поводила себе зухвало, чіплялась до громадян та одразу почала висловлювати в бік працівників поліції словесні образи. На зауваження з боку працівників поліції не реагувала зовсім, та продовжувала чіплятись до громадян, та своїми діями могла нанести шкоду собі або оточуючим. Громадянку заздалегідь було попереджено про намір застосувати кайданки відповідно до Закону, та було їх застосовано через те, що особа продовжувала своїми діями чинити опір та могла своїми діями нашкодити собі та оточуючим. На вимогу працівника поліції пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідно до п.п. 2.1а, 2.1 б та 2.4 а ПДР України, водій відповіла відмовою, а також відмовилась називати своє прізвище, ім'я та по батькові. Було опитано свідків ДТП, які вказали на вищезазначену особу.

24 лютого 2024 року о 21.20 год. з метою встановлення особи, а також для забезпечення своєчасного і правильного розгляду справи про адміністративне правопорушення до ОСОБА_1 було затримано адміністративне затримання про що було складено протокол.

Також в рапорті зазначено, що відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та ст. 130 КУпАП /а.с. 3-5/;

копіями письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали на обставини ДТП за участю ОСОБА_1 , а також на зухвалу та неадекватну поведінку ОСОБА_1 , яка лаялась з перехожими людьми /а.с. 7,8/;

копією протоколу АЗ №171047 від 24 лютого 2024 року про адміністративне затримання ОСОБА_1 /а.с. 9/;

копією висновку щодо результатів медичного огляду в КНП ОМР «Обухівська БЛІЛ» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 лютого 2024 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 від обстеження та проходження освідування відмовилась /а.с. 12/;

копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №020064 від 24 лютого 2024 року, складеного на ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП /а.с. 15/;

копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №020064 від 24 лютого 2024 року, складеного на ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП /а.с. 16/;

відеозаписом долученим до матеріалів справи, який був переглянутий апеляційним судом, та на якому зображені обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема неадекватна та зухвала поведінка ОСОБА_1 , яка виражалась в нецензурних висловлюваннях відносно перехожих, працівників поліції. На неодноразові прохання поліцейських надати документи, які посвідчують особу та посвідчення на право керування транспортними засобами ОСОБА_1 не реагувала, та відмовлялась в агресивній формі, на зауваження поліцейських припинити виражатися нецензурною лайкою не реагувала, а, навпаки, почала поводити себе ще більше неадекватно та агресивно.

Отже, з наведених обставин вбачається, що працівники прибули на виклик про повідомлення про ДТП, як зазначали свідки за участю ОСОБА_1 , на привітання працівника поліції та прохання надати документи, що посвідчують особу та посвідчення водія, ОСОБА_1 почала кричати, висловлюватися нецензурною лайкою, вимагаючи надати докази того, що вона допустила порушення вимог Правил дорожнього руху. В подальшому, на неодноразові вимоги працівників поліції надати документи, що посвідчують особу та документи на автомобіль, а також на прохання припинити висловлюватись у грубій формі нецензурною лайкою, ОСОБА_1 не реагувала, продовжував зухвало та нахабно себе поводити. При цьому ОСОБА_1 спілкувалась з поліцейськими виключно у зневажливій, образливій формі, висловлюючись нецензурною лайкою, а також шарпала працівників поліції за формений одяг.

Проте, дії ОСОБА_1 не обмежились тим, що вона не надавала поліцейським документів, передбачених п. 2.1 ПДР України, а ще полягали в тому, що на неодноразові законні вимоги поліцейських при виконанні ними службових обов'язків, вона не припинила висловлювання нецензурною лайкою та протягом тривалого часу продовжувала зухвалу та неадекватну поведінку.

Такі дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, отже, висновок, викладений у постанові суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення є правильним та таким, що ґрунтується на фактичних обставинах справи і відповідає вимогам закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про недоведеність її винуватості та відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, є безпідставними.

Судом апеляційної інстанції відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що в ході судового розгляду не було підтверджено вчинення ОСОБА_1 ДТП та як наслідок не доведено порушення ПДР України, що стало підставою для виклику працівників поліції, оскільки відносно ДТП був складений інший протокол, і проведено судовий розгляд в рамках іншої справи, в тому вказана обставина не є предметом даного апеляційного розгляду.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги про неповноту, односторонність та необ'єктивність судового розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції розглянув справу щодо ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, з`ясувавши всі обставини справи.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 29 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.