Справа № 214/6667/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючого, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

20.07.2024 приблизно о 23:35 год. ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Катеринівська, біля буд. №18, виражалась нецензурною лайкою у бік громадян та образливо чіплялась до останніх, чим вчинила дрібне хуліганство, а саме: порушувала громадський порядок та спокій громадян. Подія фіксувалась на нагрудні відеореєстратори за №230382, №230700.

Крім того, цього ж дня, приблизно о 23:40 год., під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , за ст.173 КУпАП (дрібне хуліганство), остання знаходячись за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг,

вул. Катеринівська, біля буд. №18, не виконувала неодноразову вимогу поліцейського припинити правопорушення, а саме: дрібне хуліганство в формі нецензурної лайки, образливого чіпляння до громадян. Відеофіксація велась на нагрудні відеореєстратори за №230382, №230700.

В судове засідання ОСОБА_2 повторно не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, її безкарності, суд вважає за необхідне справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, надавши оцінку письмовим доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих їй правопорушень підтверджується письмовими доказами по справі, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №200171 від 21.07.2024, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_2 хуліганських дій, що мали місце о 23:35 год. 20.07.2024 (а.с.1);

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №200170 від 21.07.2024, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_2 неодноразового невиконання законної вимоги працівників поліції щодо припинення подальшого вчинення правопорушення, що мало місце приблизно о 23:40 год. 20.07.2024 (а.с.13);

-протоколом про адміністративне затримання серії АЗ №103788 від 20.07.2024, складеного відносно ОСОБА_2 (а.с.3);

-письмовою заявою ОСОБА_3 від 20.07.2024 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності (а.с.5);

-рапортами інспектора ПП Мартинова С., в яких зазначені обставини вчинення

ОСОБА_2 дрібного хуліганства та невиконання законної вимоги працівників поліції щодо припинення подальшого вчинення цього порушення та інших, у зв`язку з чим відносно останньої було застосовано адміністративне затримання із фіксацією в протоколі (а.с.6,16).

Виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених: ст.185 КУпАП, за ознаками злісна непокора законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків; та

ст.173 КУпАП, за ознаками дрібне хуліганство.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обираючи вид і міру стягнення, суд, керуючись вимогами ст.ст.33, 36 КУпАП, враховує особу ОСОБА_2 , яка від явки до суду ухилилась, тому вважає за необхідне піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню у виді штрафу за кожне з правопорушень, та остаточно накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яке відповідно до

ст.23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 24, 27, 33-36, 40-1, 173, 185, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення:

- за ст.173 КУпАП штраф в розмірі 03 (трьох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одна) грн. 00 коп. в дохід держави;

- за ст.185 КУпАП штраф в розмірі 08 (восьми) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить136 (сто тридцять шість) грн. 00 коп. в дохід держави.

У відповідності до ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_4 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначивши накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 08 (восьми) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить136 (сто тридцять шість) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Згідно зі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя О.І. Євтушенко