Провадження № 3/201/4031/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Шелестов К.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Посадовою особою органу поліції, стосовно ОСОБА_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 012966 від 27 серпня 2024 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 16 серпня 2024 року близько о 22 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила психологічне домашнє насильство відносно своєї доньки, ОСОБА_2 , а саме: ображала її та виражалась у її адресу нецензурною лайкою, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду з`явилася, стосовно обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, заперечувала та зазначила, що вона не вчиняла вказаних дій.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Про вчинення адміністративного правопорушення, як це передбачено ст. 254 КУпАП, уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, який повинен бути складений у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, згідно п. 15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року № 1376, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року визначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів необхідно керуватись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення повинно випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Рішенням Конституційного суду України від 20 жовтня 2011 року №12-рп/2011у справі за конституційним поданням Служби безпеки України, щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину (правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконній спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимогою ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Так, в диспозиції статті зазначені наслідки скоєння адміністративного правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме те, що внаслідок скоєного правопорушення могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, в той час інспектором поліції не зазначені данні наслідки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 012966 від 27 серпня 2024 року.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи єдиним доказом наявності насильства в сім`ї з боку ОСОБА_1 , що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою, є протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення ОСОБА_2 . Інших будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надано не було.

До того ж, письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд не приймає до уваги, як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки вони несуть виключно характеризуючий характер, стосовно особи ОСОБА_2 та її чоловіка, і вони не були свідками подій які трапились 16 серпня 2024 року.

Також суд звертає увагу, що заява ОСОБА_2 щодо вчинення ОСОБА_1 відносно неї адміністративного правопорушення подано ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області 23.08.2024 року, а протокол про адміністративне правопорушення було складено 27 серпня 2024 року, тобто більше ніж через тиждень, і матеріали справи не містять її звернення на лінію 102 до патрульної поліції, що ставить під сумнів правдивість її пояснень.

Отже, наведені обставини позбавляють суддю об`єктивної можливості встановити зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини.

З огляду на те, що відповідно до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 , підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 299 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя К.О. Шелестов