Провадження № 3/742/280/24
Єдиний унікальний № 742/290/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретаря судового засідання Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №004833 від 04 січня 2024 року, складеного поліцейським ВРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Турчин С.В. вбачається, що 04 січня 2024 року, о 07 год 32 хв, в смт.Ладан по вулиці Б.Руденка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 211040, днз НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою приладу Драгер на місці зупинки. Від додаткового медичного огляду в лікарні водій відмовився, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте його представник - адвокат Дуденок О.О. подала до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Аргументами вказує те, що наявний в матеріалах справи відеозапис складається з окремого файлу, не є безперервним і послідовним, у зв`язку з чим з наявного відеозапису неможливо встановити усі обставини події. Відсутня причина зупинки водія, оскільки ним не було порушено жодного правилу ПДР. Інспектори зупинили водія без жодних законних підстав зупинки, тому їх подальші вимоги були незаконними. В матеріалах справи відсутній АКТ огляду на стан сп`яніння, який би складався в присутності ОСОБА_1 та був ним підписаний. Підпис та прізвище в Акті виконано не ОСОБА_1 так як такий документ не складався в його присутності та не було пропозиції для підписання. З уривків відео зйомки вбачається, що після проходження тесту відразу складено протокол, а не Акт огляду та Направлення. Згідно направлення яке мається у справі в графі яким чином проводився огляд поліцейським, відсутні відомості про драгер, а зазначено про відмову від проходження огляду, та вказане направлення не містить результату огляду. У такому разі протокол на підставі такого документу потрібно було складати за відмову у проходженні огляду. Та і взагалі, сам процес використання приладу Драгер відбувся з порушенням, які викладені в інструкції з експлуатації, а саме, для виконання тесту використовуються змінні одноразові пластикові мундштуки, що взагалі з відео не вбачається. Не було проведено попереднього включення приладу з одноразовим мундштуком з перевіркою приладу з мундштуком для можливого використання, з висвітленням на дисплеї «0000», що взагалі ставить під сумнів показники приладу, оскільки зі слів ОСОБА_1 він напередодні ввечері вживав трохи пива і такі показники б не мали місце.

У судове засідання був викликаний поліцейський ВРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 , проте він з невідомих для суду причин не з`явився.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Так, згідно ст.251 КУпАП, доказами у справі є будь-які дані, на основі яких орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», де зазначено, що згідно ст.245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом. Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва протиРосії» («Malafeyevaу Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinу.Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд, також, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З адміністративних матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №004833 від 04 січня 2024 року, вбачається, що 04 січня 2024 року, о 07 год. 32 хв., в смт.Ладан по вулиці Б.Руденка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 211040, днз НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою приладу Драгер на місці зупинки. Від додаткового медичного огляду в лікарні водій відмовився, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України (а.с.2). У даному протоколі водій зазначив, що пив пиво вчора, що також знайшло підтвердження з відеозапису, де поліцейський пропонує це написати водієві у протоколі.

Згідно пункту 2.9 А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, забороняється водіям керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або знаходячись під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, огляд проводився за допомогою приладу Драгер. Результати огляду на стан сп`яніння 0,72% (а.с.4). Що також підтверджується роздруківкою з приладу Драгер від 04.01.2024 (а.с.6).

Відповідно до п.6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктами 6-7 розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом №1452/735 від 09 листопада 2015 року, передбачено, що у разі наявності ознак алкогольного сп`яніння, передбачених у пункті 3 розділу 1 цієї Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться або поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Проте, при дослідженні судом відеодиска з відеозаписом події, який було додано до протоколу, котра відбувалася 04.01.2024 вбачається, що відеозйомка є некоректною, складається з окремих файлів, запис не є безперервним і послідовним, на ньому фрагментарно видно як особа продуває прилад. На фрагменті 2 даного відео вбачається продування приладу особою, яка сидить на передньому сидінні автомобіля. Дане відео взагалі не містить того моменту як поліцейські відкривають кейс з приладом, не вбачається чи було проведено попереднього включення приладу з одноразовим мундштуком з перевіркою приладу з мундштуком для можливого використання, з висвітленням на дисплеї «0000», та взагалі не вбачається розпаковки мундштука, який вставлявся до приладу. На відео також не вбачається результату який показав прилад після його продування особою, цей результат лише озвучено працівником поліції. З відео також вбачається, що дружина водія декілька разів наполягала на проведенні повторного продуття приладу її чоловіком, оскільки виявила до нього недовіру та пояснила, що напередодні ввечері ОСОБА_1 випив трохи пива і тому такі показники приладу не можуть бути вірними. Проте, працівники поліції проігнорували їх прохання про повторне продуття приладу Драгер ВакуленкомВ.Г., що дає суду підстави про неналежність і допустимість даного доказу по справі.

З долученого відео не вбачається роз`яснення прав ОСОБА_1 , а повідомлено лише працівником поліції про складання протоколу відносно нього. Також в матеріалах справи відсутнє відео про складання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння. Як зазначив представник ОСОБА_1 у судовому засіданні, такий не складався у присутності водія, і останній його не підписував. Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, яке мається у справі, в графі яким чином проводився огляд, поліцейським відсутні відомості про драгер, а зазначено про відмову від проходження огляду, та вказане направлення не містить результату огляду, у такому разі протокол на підставі такого документу потрібно було б складати за відмову у проходженні огляду на визначення стану сп`яніння, що також суперечить чинному законодавству. Відео складання некоректного направлення також відсутнє у матеріалах справи.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відтак, складений поліцейським протокол про адміністративне правопорушення, як акт обвинувачення, не може бути достатнім та беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки містить лише суб`єктивну оцінку уповноваженою на складання протоколу особою встановлених ним певних обставин, які мають бути підтверджені передбаченими ч.1 ст.251 КУпАП доказами, але які в матеріалах адміністративної справи відсутні.

Крім того, фрагмент відеозапису, який був долучений до матеріалів справи, також не підтверджує будь-яких зовнішніх ознак стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, тобто, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Таким чином, для того, щоб дії особи, яка керує транспортним засобом, могли бути кваліфіковано, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, уповноважений працівник поліції зобов`язаний належним чином засвідчити перебування особи, яка керує транспортними засобом, в стані алкогольного сп`яніння.

Проте таких доказів до матеріалів справи не надано.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суддя зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно досліджувати всі обставини справи і давати їх правильну правову оцінку. Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Отже, зазначене у протоколі порушення, а саме керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, не підтверджене належними та допустимими доказами, оскільки на диску, який долучено до матеріалів справи відеозапис складається з окремого фрагменту, не є безперервним і послідовним, відеофіксація подій, які відбулися 04.01.2024 є частковою, не містить належної перевірки приладу перед його використанням, що в своїй сукупності дає суду підстави вважати неналежними та недопустимими даних доказів по справі.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.130, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО