ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Кусік І.В., розглянувши матеріали справ про адміністративне правопорушення, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП України у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адвоката, який притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП 02.02.2024 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та за ч.1 ст. 130 КУпАП 19.02.2024 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

за ст.ст. 122-2 ч.1, 126 ч.5, 130 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

13.07.2024 року о 01.09 год в м. Володимирі по вул. Князя Олега,3 у м. Володимирі Волинської області водій ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, сп`яніння, керував автомобілем «MERSEDES-BENZ А 170», д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). На вимогу пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу Драгер 6820 в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 13.07.2024 року о 01.09 год в м. Володимирі по вул. Князя Олега,3 у м. Володимирі Волинської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «MERSEDES-BENZ А 170», д.н.з НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 126 ч.5 КУпАП.

Крім того, 13.07.2024 року о 01.09 год в м. Володимирі по вул. Князя Олега,3 у м. Володимирі Волинської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «MERSEDES-BENZ А 170», д.н.з НОМЕР_1 , та не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, що виражалося у ввімкненні проблискових маяків синього та червоного кольорів, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 122-2 ч.1 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вини у вчиненні вказаних правопорушень не визнав. Щодо невиконання вимоги працівників поліції про зупинку пояснив, що він не зрозумів, що це саме його автомобіль зупиняють працівники поліції, бо в цей час на вулиці рухалися ще інші автомобілі. Щодо керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, пояснив, що він не знав, що його позбавлено права керування такими засобами, він просто забувся водійське посвідчення вдома. Щодо відмови проходити огляд на стан сп`яніння пояснив, що у нього напружені, навіть неприязні стосунки з працівниками поліції, тому він не хотів проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Зазначив, що він був тверезий, а поліцейські не мали права без причини зупиняти його автомобіль. Вважає, що вимога працівників поліції про зупинку була незаконною. Окрім того, просив суд не брати до уваги як доказ у справі відео з бодікамери поліцейського, оскільки на ньому вказана дата 01.03.2008 рік. Просив визнати цей доказ як неналежний.

Положеннями ч.3 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст. 126 ч.5 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність особи за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року.

Положеннями п. 2.1.а ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положеннями ст. 122-2 ч.1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність особи за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Положеннями п. 2.4 ПДР України передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оглянувши матеріали відеозапису з боді-камери поліцейського та поліцейського автомобіля, дослідивши матеріали справи, суддя прийшла до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєному підтверджується його власними поясненнями, протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 457341 від 13.07.2024 року, серії ДПР18 № 457342 від 13.07.2024 року, серії ДПР18 № 457343 від 13.07.2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, в якому зафіксовано факт відмови від проходження такого огляду водієм ОСОБА_1 , доданими до протоколів документами та диском з відеозаписом даної події.

Відеозаписом з камери поліцейського стверджується, що автомобіль поліцейських, який рухався назустріч автомобілю «MERSEDES-BENZ А 170», д.н.з НОМЕР_1 , подавав йому сигнали проблисковими маяками синього та червоного кольорів про зупинку, однак той не реагував на це. Пізніше, коли поліцейське авто розвернулося і поїхало слідом за автомобілем під керуванням ОСОБА_1 і продовжувало подавати сигнал про зупинку, той зупинився. Також з даного відеозапису вбачається, що поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 , що той не виконав вимоги про зупинку авто, також перевірив і вияснив, що у ОСОБА_1 немає посвідчення водія і є інформація, що той позбавлений права керування транспортними засобами постановою суду. Після цього поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що від нього чути запах алкоголю, і запропонував пройти тестування на приладі Драгер. Після цього ОСОБА_1 почав сваритися з працівниками поліції і категорично відмовився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та від проходження медичного огляду, оскільки його всі «дістали». При цьому ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою. Також говорив, що він не позбавлений права керування транспортними засобами. Йому були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і йому було повідомлено, що відносно нього будуть складені протоколи за ст. ст. 130 ч.3, 126 ч.5 і 122-2 ч.1 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 відмовився підписувати протоколи про адміністративні правопорушення і надавати пояснення, а також не бажав отримувати другий примірник протоколів. Також ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом.

Щодо безпідставності зупинки автомобіля ОСОБА_1 , то суд звертає увагу на те, що 13.07.2024 року о 01 год 08 хв. була комендантська година і в цей час заборонено знаходитися на вулицях міста. Таким чином, вимога про зупинку з боку працівників поліції була цілком правомірною. Окрім того, право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Водночас керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Таким чином, незгода водія з причиною зупинки автомобіля не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.

Окрім того, суд не погоджується з доводами ОСОБА_1 про те, що відеозапис з бодікамери поліцейського, на якому зазначено дату 01.03.2008 рік, є неналежним доказом у справі, і розцінює це як технічну помилку приладу фіксування, оскільки відтворені у судовому засіданні відео повністю відповідають відеозпису з поліцейського автомобіля з датою 13.07.2024 року та іншим документам у справі і не спростовуються ОСОБА_1 .

У рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-2 ч.1, 126 ч. 5, 130 ч.3 КУпАП, оскільки він відмовився виконати вимогу працівників про зупинку транспортного засобу, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння і при цьому був позбавлений права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст. 36 ч. 2 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно довідки САП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, ОСОБА_1 отримував по місцю свого проживання посвідчення водія. Також згідно цієї довідки, ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.02.2024 року. Також у довідці зазначено, що автомобіль«MERSEDES-BENZ А 170», д.н.з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , належить ОСОБА_2 .

Враховуючи всі обставини справи, небезпечність вчинених правопорушень, особу правопорушника, який неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, ступінь його вини, вирішуючи питання про застосування виду адміністративного стягнення, з урахуванням з положень ст. 36 ч. 2 КУпАП, вважаю, що стягненням, яке відповідає обставинам скоєних правопорушень, відповідно до ст. 130 ч.3 КУпАП, є стягнення у вигляді накладення штрафу на користь Держави в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскацією транспортного засобу, оскільки матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_1 не є власником даного автомобіля.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 30, 36 ч.2, 40-1, 221, 277, 283-285 КпАП України, на підставі ст. ст. 122-2 ч.1, 126 ч.5, 130 ч.3КпАП України,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-2 ч.1, 126 ч.5, 130 ч. 3 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь Держави у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. судового збору за наступними реквізитами: отримувач коштів: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

На підставі ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ірина КУСІК