Справа № 525/845/24
Провадження №3/525/401/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2024 селище Велика Багачка

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В., секретар судового засідання Хоменко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка матеріали, що надійшли з ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності раніше не притягався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

у с т а н о в и л а:

26.06.2024 о 18 год. 03 хв. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці за адресою: АДРЕСА_2 , у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою, своїми діями порушував громадський порядок та спокій громадян. Його дії кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

26.06.2024 о 18 год. 04 хв. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці за адресою: вул. Каштанова, 28А в селищі Велика Багачка Миргородського району Полтавської області, навпроти магазину «Монарх», у стані алкогольного сп`яніння, вчинив злісну непокору законному розпорядженню та вимозі працівників поліції поліцейських СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Пилипенка О.Ю. та ОСОБА_2 , які неодноразово вимагали припинити висловлюватись нецензурною лайкою, на їхні вимоги не реагував. Його дії кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.

Постановою суду від 08.07.2024 справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 173, 185 КУпАП об`єднані в одне провадження.

Справа призначалася до судового розгляду на 28.06.2024, 03.07.2024, 08.07.2024, 26.08.2024, 09.09.2024, 13.09.2024, 19.09.2024, 23.09.2024, 25.09.2024.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання на виклик суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Постановами суду від 08.07.2024, 26.08.2024, 09.09.2024, 13.09.2024, 19.09.2024 , 23.09.2024 відносно останнього було застосовано примусовий привід у судове засідання, які виконані не були.

Незважаючи на усі вжиті судом заходи ОСОБА_1 у судове засідання 25.09.2024 не з`явився, постанова про примусовий привід останнього виконана не була.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

ОСОБА_1 про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання жодного разу не з`явився, причини неявки суду не повідомив, що свідчить про зловживання останнім своїми правами, умисне затягування розгляду справи, з метою уникнення відповідальності. Від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, зазначає, що свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнає.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про можливість проведення розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаних правопорушень підтверджується: протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД №370489 від 26.06.2024, серії ВАД №318605 від 26.06.2024; рапортами чергових поліцейських ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 26.06.2024; протоколом про адміністративне затримання серії АЗ №001269 від 26.06.2024; постановою ЕРА №1475063 від 26.06.2024, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено стягнення за ч. 2 ст. 178 КУпАП; рапортами інспекторів СРПП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 26.06.2024; відеозаписами вчинених адміністративних правопорушень.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Другим реченням цієї статті визначено засоби, якими встановлюються ці дані, що можуть бути доказами по справі.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 173 КУпАП встановлено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Статтею 185 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Суд, вивчивши та проаналізувавши докази зібрані по справі про адміністративне правопорушення, вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП, оскільки останній у громадському місці виражався нецензурною лайкою, чим порушував громадський порядок та спокій громадян, на законні вимоги поліцейських припинити вчиняти адміністративне правопорушення не реагував.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Із урахуванням обставин справи та особи винного, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставини, суд вважає за необхідне накласти на гр. ОСОБА_1 стягнення із застосуванням положень ст. 36 КУпАП, у виді штрафу, що на переконання суду буде відповідати цілям покарання.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення належить стягнути з гр. ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 9, 23, 33, 36, 173, 185, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП,

у х в а л и л а:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП і накласти стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 ( сто сімдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання нею законної сили.

Суддя Я.В. Прасол