ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 688/2708/24

Провадження № 33/4820/570/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Сахнюка О.В. на постанову судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з нього на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

За постановою суду, 03 червня 2024 року о 00 год 34 хв ОСОБА_1 на вул. Гончарова, 94 А, у м. Шепетівка Хмельницької області керував транспортним засобом марки «BMW 730 LD», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, тремтіння пальців рук; від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим учинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Сахнюк О.В. просив постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Уважав постанову суду незаконною, винесену з порушенням норм матеріального права.

Зауважував, що п.п.1-9 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» визначений вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб, зокрема: якщо водій порушив Правила дорожнього руху, то поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

На відеозаписах чути, що працівник поліції взагалі не проінформував про причину зупинки відповідно до закону; рух у комендантську годину не заборонено жодним законом, тим паче в деяких областях його взагалі не має, а на території Хмельницької області безпосередні бойові дії не ведуться, а тому вимога про зупинку є протиправною.

Зазначав, що на відеозаписі видно, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити медичний огляд, а тому відомості про це в протоколі не відповідають дійсності.

На думку захисту, суд першої інстанції при розгляді справи не надав належної оцінки дослідженим матеріалам справи, неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, висновки суду є упередженими з обвинувальним ухилом, що призвело до неправильного вирішення справи по суті та прийняття протизаконного рішення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про таке.

При розгляді справи в місцевому суді ОСОБА_1 та його адвокат Сахнюк О.В. участі не брали, спочатку подавали клопотання про її відкладення, а потім про її розгляд у їх відсутності.

Упродовж апеляційного розгляду судом уживались належні заходи для забезпечення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Сахнюка О.В., у зв`язку з чим розгляд справи відкладався за їх клопотаннями двічі, а саме: 28 серпня, 12 вересня 2024 року.

Як видно з матеріалів справи, апеляційний суд надавав ОСОБА_1 та його захиснику Сахнюку О.В. можливість брати участь у розгляді справи, зокрема, й з особистих засобів зв`язку, завчасно сповіщаючи їх про дату, час і місце судових засідань.

Будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання 26 вересня 2024 року, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Сахнюк О.В. укотре до суду не з`явилися, а на електронну адресу Хмельницького апеляційного суду адвокат Сахнюк О.В. подав чергове клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

При цьому апеляційний суд зауважує, що учасником справи надано непереконливі, сумнівні докази поважності причин свого нез`явлення до суду.

Упродовж апеляційного розгляду, зокрема, адвокатом Сахнюком О.В. надавались копії повісток про його виклик до Шепетівського міськрайонного суду. Згідно них у адвоката була реальна можливість взяти участь у судовому засіданні Хмельницького апеляційного суду в режимі відеоконференції.

Тому апеляційний суд відмовляє в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи 26 вересня 2024 року, не визнає його обґрунтованим.

Наведене дає підстави для висновку, що суд ужив передбачених законом заходів для забезпечення участі в розгляді справи ОСОБА_1 та його захисника Сахнюка О.В., однак вони фактично відмовилися від реалізації вказаного права та не виявили зацікавленості у якнайшвидшому розгляді апеляційної скарги. Така їх поведінка свідчить про зловживання своїми правами, оскільки спрямована на безпідставне затягування розгляду справи.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на необхідність дотримання передбачених законом розумних строків розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, апеляційний суд уважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, за таких обставин з метою дотримання розумних строків її розгляду, нез`явлення до суду ОСОБА_1 та його захисника Сахнюка О.В. не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується зібраними у справі та дослідженими доказами, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД №668643 від 03 червня 2024 року, де зафіксовано факт керування автомобілем ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак він відмовився;

- направленням ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, згідно якого в результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота;

- відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, яким було зафіксовано всі обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 та факт дотримання працівниками поліції вимог закону; зокрема, водію було неодноразово запропоновано на місці зупинки та в медичному закладі пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився, безпричинно ухилявся від його проведення (пив воду, курив, розмовляв по телефону, ходив, пояснював, що не розуміє як користуватися приладом «Драгер»).

Дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При перегляді справи про адміністративне правопорушення в суді апеляційної інстанції не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного вищезгаданою Інструкцією, згідно якої огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як видно з матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали всі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (різкий запах алкоголю з порожнини рота) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керував транспортним засобом.

З відеозапису з бодікамер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 має ознаки сп`яніння, своїми діями фактично ухилявся від проходження огляду на стан сп`яніння в будь-який спосіб, тому працівником поліції було правильно розцінено дії водія, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема, на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд на місці зупинки чи проїхати до медичного закладу, ОСОБА_1 ставив свої умови, що беззаперечно свідчило про відмову останнього від виконання вимог п.2.5. ПДР України.

Проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зокрема, наведені вище докази повністю спростовують посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірної зупинки працівниками поліції транспортного засобу є безпідставними, бо спростовані відеофайлами, які є в матеріалах справи. Зокрема, з них вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено в нічну пору доби, під час дії комендантської години, в умовах воєнного стану. Про ці порушення працівник поліції йому повідомив, на що ОСОБА_1 погодився та не заперечував.

Цим доводам місцевий суд надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена в мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу.

Невизнання вини розцінюється як форма умисного уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення.

Наявний в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозапис містить відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і повністю відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Переконливих доводів у апеляційній скарзі, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови, не встановлено.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.

Доводи апеляційної скарги спростовані зібраними та дослідженими доказами у справі, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку. Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП ураховано характер правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Отже, підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Сахнюка О.В. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду М.С. Матущак