Справа № 451/1803/23 Головуючий у 1 інстанції: Семенишин О.З.
Провадження № 33/811/1354/24 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Радехівського районного суду Львівської області від 28 серпня 2024 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито провадження у справі в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 ,, 16 листопада 2023 року, о 00 год. 40 хв., на а/д Київ-Чоп 508 км. + 900 м., керуючи т/з «РЕНО ПРЕМІУМ», д.н.з. НОМЕР_1 , із причепом, д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив наїзд на т/з «МЕРСЕДЕС», д.н.з. НОМЕР_3 , причіп «Wielton», д.н.з. НОМЕР_4 , який інерційним рухом здійснив наїзд на т/з «Ауді», д.н.з. НОМЕР_5 , який стояв, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що згідно із ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду, провадження у справі закрити.

Наголошує, що постанову місцевого суду він вважає незаконною, у зв`язку із тим, що судом не встановлено форми та ступеня його вини, не оцінено належним чином висновок експерта, окрім того зазначає, що рішення не відповідає вимогам ст. 284 КУпАП.

18 вересня 2024 року на адресу Львівського апеляційного суду надішли заперечення на апеляційну скаргу від представника потерпілого - адвоката Ковалевської Д.С., в якому вона просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Наголошує, що ОСОБА_1 власноруч зазначав у протоколі про адміністративне правопорушення, що погоджується з даним протоколом, окрім того висновком експерта підтверджено порушення ПДР України особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП можливий лише за умови встановлення факту вчинення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання апеляційного суду не прибули, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали, про причини неявки не повідомили.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 4 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності учасників процесу.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 124 КпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом 12.1 ПДР України, передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що містяться у:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №652001 від 13 грудня 2023 року (а.с.1), з якого встановлено, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом року «РЕНО ПРЕМІУМ», д.н.з. НОМЕР_1 із причепом д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив наїзд на т/з «МЕРСЕДЕС», д.н.з. НОМЕР_3 , причіп «Wielton», д.н.з. НОМЕР_4 , який інерційним рухом здійснив наїзд на т/з «Ауді», д.н.з. НОМЕР_5 , який стояв, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Окрім того, ОСОБА_1 , зазначав. що з даним протоколом погоджується;

-протоколі з огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 листопада 2023 року на а/д Київ-Чоп 508 км. + 900 м. (а.с. 7-8), в якому зазначено обставини ДТП;

-схемі з місця ДТП, яка сталася 16 листопада 2023 року на а/д Київ-Чоп 508 км. + 900 м. (а.с. 9) на якій відображено місце події, та розміщення транспортних засобів, дорожня обстановка, завдані пошкодження автомобілям;

-висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №250 від 16 листопада 2023 року (а.с. 10), з якого вбачається, що ОСОБА_1 не перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

-письмових поясненнях ОСОБА_1 від 16 листопада 2023 року (а.с.11), з яких вбачається, що він намагався уникнути зіткнення з автомобілем який виїхав на його смугу руху та здійснив зіткнення з припаркованими попутно автомобілями;

-висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи за матеріалами справи №451/18033/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП №42-Е від 22 липня 2024 року (а.с. 45-50), з якого вбачається, що дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.12.1 ПДР України.

Доводи апелянта, що місцевий суд вийшов за межі ст. 284 КУпАП, встановивши його вину та закривши провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.

Статтями 245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.

Пунктом 7 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Правовий аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише у випадку встановлення судом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні такого правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі №910/18319/16, від 16 квітня 2019 року у справі №927/623/18.

Отже, аналіз положень ст. 38 та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП свідчить про те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення.

При цьому апеляційний суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, вказаних у п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була б відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Аналогічні висновки містяться у рішеннях ЄСПЛ, який, здійснюючи тлумачення положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказує, що встановлення вини особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, є правильним навіть при закритті провадження у справі за строками давності і не порушує презумпції невинуватості особи (рішення ЄСПЛ від 25 серпня 1987 року «Лутц проти Німеччини»).

З урахуванням наведеного встановлення вини особи є обов`язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі, і у випадку закриття справи із нереабілітуючих підстав.

Отже, закриттю провадження у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, обов`язково передує встановлення наявності або відсутності вини особи, оскільки лише на етапі вирішення питання про накладення адміністративного стягнення, тобто після встановлення вини особи, суд перевіряє строки передбачені ст. 38 КУпАП.

Твердження апелянта про те, щомісцевим судом не встановлено форми та ступеня його вини, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки ступінь і форма вини не впливає на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 .

Доводи апелянта, що судом першої інстанції не оцінено належним чином висновок експерта, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки судом першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно досліджено всі матеріали справи, в тому числі і висновок експерта, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Радехівського районного суду Львівської області від 28 серпня 2024 року, щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.