ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 676/6642/23

Провадження № 33/4820/633/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Романової А.В.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Постановою судді Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 09.09.2023 року о 19 год. 45 хв. по вул. Богдана Хмельницького, 6 с. Вільне Жванецької ТГ Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, керував вантажним автомобілем марки «DAF XF 95.430», д.р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом д.р.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням приладу «Drager 6870» чи в медичному закладі відмовився. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження стосовно нього на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні відомості передбачені п.5 розділу 2 інструкції 1452/735, де передбачено що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального засобу вимірювальної техніки. Не зрозумілим є той факт чи взагалі був у екіпажу поліції цей спеціальний засіб, оскільки він ОСОБА_1 не пред`являвся.

Вказує, що працівники поліції не виконали прямі і безпосередні вимоги Закону (КУпАП) та інструкції п.7 розділу 1, якими чітко визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. Зазначені вимоги закону виконані не були, встановлений порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння не був дотриманий. Доставка правопорушника в медичний заклад для огляду забезпечена не була. Крім того, працівники поліції склали направлення не вказавши в який лікувальний заклад направляється водій.

Наголошує, що від проходження огляду у закладі охорони здоров`я не відмовлявся, а навпаки заявив «що в лікувальному закладі згідний пройти освідування», у чому ОСОБА_1 фактично було відмовлено.

Зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 здійснено безпідставно.

Крім того, працівниками поліції було порушене гарантоване право на захист, оскільки права та обов`язки ОСОБА_1 загалі не роз`яснені не були.

Окремо зазначає, що завчасно отримав повідомлення про розгляд справи 03.09.2024р., однак 31.08.2024 захворів та був госпіталізованим в КНП «Городоцька МБЛ» де мав пройти курс лікування тривалістю 14 днів, тому на адресу Камиянець Подільського міськрайсуду направив заяву з проханням перенести слухання справи на іншу дату та надав копію довідки лікувального закладу. Однак суддею справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , чим порушено його законні права передбачені ч.2 ст. 268 КУпАП.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив скасувати постанову судді Кам`янець - Подільського міського суду Хмельницької області від 03 вересня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, з наведених в апеляційній скарзі підстав. Наполягав, що не вживав алкоголю, а пив пиво напередодні та боявся з цього приводу. Справа дійсно тривалий час розглядалася у суді, він перебував у відрядженні.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на безпідставну зупинку транспортного засобу, оскаржує порядок огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а також зазначає, що судом першої інстанції було порушено його право захист.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статей245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд, з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препараті, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП, яке полягало у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Факт керування транспортним засобом 09.09.2023 ОСОБА_1 не оскаржується.

Відтак, у ході апеляційного перегляду встановлено, що зміст оскаржуваної постанови судді Кам`яець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.09.2024 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідає вимогам, передбаченими статтями283-284 КУпАП, а справу суддею суду першої інстанції розглянуто відповідно до вимог статті 280 КУпАП.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 09.09.2023 року о 19 год. 45 хв. по вул. Богдана Хмельницького, 6 с. Вільне Жванецької ТГ Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, керував вантажним автомобілем марки «DAF XF 95.430», д.р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом д.р.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, при цьому від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням приладу «Drager 6870» чи в медичному закладі відмовився.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, ґрунтуються на наявних доказах: протоколі про адміністративне правопорушення серії АДД № 303671 від 09.09.2024 (а/с 2); відеозаписі, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а/с 1); акті огляду на стан сп`яніння та направленні на огляд водія до медичного закладу (а/с 3-4).

Крім того, судом першої інстанції було допитано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (поліцейських Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області), які повідомили, що у вересні 2023 року, здійснюючи відпрацювання у Кам`янець-Подільському районі, а саме рухаючись по одній з вулиць с. Вільне помітили декілька вантажних автомобілів, що рухались назустріч; перших два автомобілі рухались із ввімкненим ближнім світлом фар у вечірній час доби, вантажний автомобіль марки «DAF XF 95.430», з напівпричепом, рухався без ввімкненого ближнього світла фар, водій якого був без паска безпеки. Зупинили автомобіль та в ході спілкування з водієм виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі, водій ОСОБА_1 відмовився. Після чого було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. В подальшому, ОСОБА_1 відсторонення від керування автомобілем, було викликано власника, який продовжив керування.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вважаю, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з частинами 2, 3 статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З відеозаписів чітко видно, що поліцейські після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , який порушив правила ПДР, а саме рухався без увімкнення ближнього світла фар та водій курував без ременя безпеки. В подальшому, поліцейськими було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події або в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився та намагався вирішити питання з працівниками поліції без складання на нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому не заперечував, що вживав пиво. Крім цього, після однозначної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що за таку відмову будуть складені матеріали про адміністративне правопорушення, у подальшому ОСОБА_1 не змінював свою позицію щодо небажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Тоді працівник поліції роз`яснив права та обов`язки, передбачені ст.63 КУ та ст.268 КУпАП.

Відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння та відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також, вважаю безпідставними доводи про неправомірну зупинку поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Тоді як згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім того, у зв`язку з вторгненням російської федерації на територію нашої держави з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, згідно указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з наступними змінами.

Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 року №1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції зупиняти транспортний засіб, перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів та вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції кореспондується із обов`язками водія, передбаченими вказаними Правилами дорожнього руху.

Таким чином, працівники поліції, зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , діяли в межах своїх повноважень, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху незгода водія із причинами зупинки транспортного засобу або ненадання працівниками поліції доказів вчинення водієм іншого адміністративного правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння та не спростовує результатів цього огляду.

Не можуть бути прийнятими до уваги також доводи про те, що працівниками поліції при складанні стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення було порушено його право на захист, передбачені ст.268 КУпАП, права йому належним чином не були роз`яснені під час проведення огляду, оскільки ці доводи спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№ 303671 від 09.09.2024, згідно якого ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що також підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, як працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 його права та обов`язки.

Що стосується доводів апелянта про те, що працівники поліції не проінформували ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального засобу вимірювальної техніки, апеляційний суд зазначає, що не повідомлення працівниками поліції про порядок застосування спеціального технічного засобу є порушеннями вимог зазначеної Інструкції лише у випадку надання згоди водія транспортного засобу на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці чи в закладі охорони здоров`я. З огляду на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, то працівник поліції і не повинен був його інформувати про вищезазначене.

Доводи про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду у закладі охорони здоров`я не відмовлявся, а навпаки заявив «що в лікувальному закладі згідний пройти освідування», у чому працівниками поліції йому фактично було відмовлено, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки з доданих до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозаписів чітко вбачається, що водій ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Доводи апелянта, що під час судового розгляду було порушено його право на захист, оскільки суд розглянув справу за його відсутності, тоді як він хворів, також не заслуговують на увагу.

Слід зазначити, що відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, надавав клопотання про відкладення розгляду, судом задовольнялися ці клопотання, тоді як безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Також слід зазначити, що положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно матеріалів, ця справа надійшла на розгляд суду 22.09.2023, судові засідання в даній справі судом першої інстанції призначалися на 26.09.2023; 03.10.2023; 10.10.2023; 16.10.2023; 01.11.2023; 20.11.2023; 24.11.2023, 21.12.2023; 10.01.2024; 24.01.2024; 14.02.2024; 21.02.2024; 07.03.2024; 21.03.2024; 09.04.2024; 22.04.2024; 01.05.2024; 15.05.2024; 04.06.2024; 12.06.2024; 17.06.2024; 28.06.2024; 04.07.2024; 12.07.2024; 03.09.2024.

Крім того, постановою судді від 16.10.2023. здійснювався привід ОСОБА_1 , оскільки останній у судові засідання призначені на 10.10.2024 та 16.10.2024 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляджу справи.

01.11.2023 ОСОБА_1 надав в судовому засіданні пояснення по суті адміністративного правопорушення, в подальшому неодноразово у судові засідання не з`являвся, захисника до участі у справі не залучив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином судовою повісткою (електронна форма). Подавав до суду заяви, в яких просив суд відкласти судові засідання, оскільки перебував за межами Хмельницької області. В судове засідання призначене на 03.09.2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки він перебуває на стаціонарному лікуванні.

Таким чином, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 не з`явився в судове 03.09.2024 з неповажних причин, розцінив поведінку правопорушника як зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду справи, а тому з урахуванням вимог ч.2 ст.268 КУпАП провів розгляд у відсутності належним чином повідомленої особи.

Тож, апеляційний суд не вбачає у діях суду першої інстанції ознак упередженості, необ`єктивності та формальності підходу до розгляду цієї справи, доказів на підтвердження зворотного ОСОБА_1 не надано, тому не можу погодитися з наведеними вище доводами апелянта про порушення судом першої інстанції права на захист особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_1 оскаржив постанову судді до суду апеляційної інстанції, тобто ОСОБА_1 було реалізоване право на захист.

Не заслуговують на увагу також доводи апеляційної скарги, що направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, яке долучено до справи було оформлене з порушенням, а саме, відсутня назва медичного закладу, що свідчить про неналежність та недопустимість даного направлення як доказу при розгляді справи.

Апеляційний суд звертає увагу, що вищевказане не змінює факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення та не впливає на кваліфікацію його дій, оскільки фактично ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, вказана обставина підтверджується відеозаписом з нагрудного реєстратора поліцейського. Крім того, при відмові водія на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, поліцейський не зобов`язаний складати направлення на медичний огляд, яке повинно передаватися лікарю закладу охорони здоров`я поліцейським перед проведенням огляду водія на стан сп`яніння, вказане направлення не підлягає врученню водієві для самостійного проходження ним огляду у закладі охорони здоров`я.

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП, у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 вересня 2024 року, оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя