Номер провадження: 33/813/2360/24
Номер справи місцевого суду: 497/1716/24
Головуючий у першій інстанції Раца В. А.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю секретаря судового засідання Булацеської Я.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Болградського районного суду Одеської області від 19 липня 2024 року по адміністративній справ про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Болградського районного суду Одеської області від 19.07.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,0 грн та звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» .

01.08.2024 року на адресу суду першої інстанції надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Болградського районного суду Одеської області від 19.07.2024 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто з підстав відсутності вмотивованого та обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

22.08.2024 року ОСОБА_1 повторно звернувся через суд першої інстанції з апеляційною скаргою на постанову Болградського районного суду Одеської області від 19.07.2024 року, в якій апелянт просив оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав щодо помилковості висновків суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини: надані матеріали справи не містять конкретних доказів, які б однозначно підтверджували факт порушення саме під час прикордонного наряду ОСОБА_1 ; неможливість встановлення точної дати та часу залишення слідів на державному кордоні невстановленими особами, а також інформації про осіб, які їх залишили, робить неможливим встановлення прямого зв`язку між виявленими слідами та чергуванням нашим прикордонним нарядом; під час розгляду справи суд не врахував всі обставини, які могли вплинути на результат патрулювання, не з`ясував всіх обставин справи, а також не врахував можливість того, що сліди могли бути залишені раніше або іншими особами, які не мали наміру незаконно перетинати кордон.

Про судове засідання призначене на 27.09.2024 року о 10:30 год, ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, але ж 25.09.2024 року на адресу Одеського апеляційного суду надіслав заяву про проведення судового засідання без його участі, що не перешкоджає апеляційному суду розглянути клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»).

Оскаржувану постанову винесено 19.07.2024 року, яку ОСОБА_1 отримав в цей же день,про що свідчить розписка про отримання копії постанови(а.с.16), тому строк на апеляційне оскарження постанови спливав 29.07.2024 року.

Згідно матеріалів справи, 22.07.2024 року ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги із захисником ОСОБА_2 , відповідно до договору №б/н від 22.07.2024 року, що засвідчено ордером №1375111(а.с.18 зворот), яка 23.07.2024 року звернулася до місцевого суду з клопотанням видачу копії оскаржуваної постанови.

З матеріалів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, вбачається, що лише 30.07.3034 року захисник ознайомилась зі змістом оскаржуваної постанови суду, отримавши копію даної постанови (а.с.18).

Натомість, в матеріалах справи наявна розписка безпосередньо ОСОБА_1 , згідно змісту якої останній був присутнім під час розгляду справи по суті та копію постанови було отримано 19.07.2024 року в приміщенні суду(а.с. 16).

Апеляційний суд звертає увагу, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 сам безпосередньо звертається з апеляційною скаргою, то отримання адвокатом Соколовою Г.М., не свідчить про фактичну відсутність підстав для поновлення строку.

З урахуванням наведеного, в даному випадку, клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню, оскільки апеляційну скаргу подано ОСОБА_1 , а не його адвокатом Соколовою Г.М..

Інших доказів, які свідчать про існування поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та які могли бути підставою для його поновлення, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикаладене, апеляційний суд вважає, що наявними матеріалами у справі спростовано посилання апелянта, наведені у клопотанні про поновлення строку щодо дати отримання копії оскаржуваної постанови та відповідно наявності підстав для поновлення пропущеного строку. Відповідно, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення апелянту пропущеного строку апеляційного оскарження.

Враховуючи те, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Болградського районного суду Одеської області від 19.07.2024 року зазначені у повторно поданій апеляційній скарзі є ідентичними, які було наведено під час подання апеляційної скарги у перший раз, тому не можна вважати поважними.

Апеляційний суд наголошує, що положеннями ст. 294 КупАП прямо визначено, що строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії судового рішення.

Будь-яких інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду захисник не надає і не посилається на інші обставини, що перешкоджали ОСОБА_1 реалізувати своєчасно своє право на оскарження постанови суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що звертаючись з апеляційною скаргою поза процесуальними строками, встановленими законом, захисник не навів жодних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не надав доказів про наявність перешкод у реалізації права на оскарження постанови судді у встановлений КУпАП десятиденний строк, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження належить відмовити.

При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку з інших поважних причин на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволені клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Болградського районного суду Одеської області від 19 липня 2024 року, у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала, разом з доданими до неї матеріалами.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький